169 



tagere fortælle, at Hannen paa denne Aarstid bygger en 

 Klokke i Nærheden af Hunnens, at begge forbindes ved 

 en fælles Gang, og at Hunnen modtager Desøg af Hannen 

 i sin Bolig. Vand-Edderkoppen har det Eiendommehge, 

 at Hunnerne langt overtræffes i Størrelse af Hannerne, 

 medens det omvendte er Tilfældet hos alle andre bekjendte 

 Edderkopper. Med de andre stemme de overeens deri, 

 at man ved ydre Mærker kan kjende Hannerne fra Hun- 

 nerne, deels paa Benenes større Længde, deels paa Ende- 

 leddet af Palperne. Foruden de med en bevægelig Krog 

 forsynede Kindbakker have Edderkopperne nemlig et andet 

 Par Munddele, der sidde umiddelbart nedenfor hine og 

 bevæges horizontalt mod hinanden omtrent som Bladene paa 

 en Sax; de bære et leddet Vedhæng, der ligner et Følehorn 

 og kaldes Palpen eller Kjæbeføleren. Det sidste Led af 

 disse Palper er hos alle Edderkoppehanner opsvulmet som 

 en Knop og huult, og indeholder et høist eiendommeUgt 

 Apparat, hvoraf man ikke finder Spor hos Hunnen. Det 

 bestaaer hos Argyroneta af et Antal hornagtige Stykker, 

 der ere forbundne med hinanden ved en Hinde og til- 

 sammen danne en snoet Uende. Dette Organ synes at 

 spille en væsenlig Rolle ved Befrugtningen, idet det nemlig 

 tjener til at overføre den befrugtende Vædske fra Hannens 

 til Hunnens Kjønsveie. 



