174 



2. Uglepapegøien paa Nyzeeland. Blandt de 

 besynderlige , for Nyzeeland eiendommelige Fugleformer, 

 som i de senere Aar ere blevne opdagede paa denne 0, 

 er Uglepapegøien (Strigops habroptilus) eller som 

 den i de Indfødtes Sprog hedder, Kakapo'en, ikke den 

 mindst mærkelige. Allerede længe førend det lykkedes 

 de engelske Indvandrere at faae fat paa selve Fuglen, 

 kjendte man dens Tilværelse af dens Fjer, som de Ind- 

 fødte anbragte i deres Fjerpynt, og man vidste endog af 

 disses Beretninger, at disse Fjer tilhørte en lyssky, nat- 

 hg Fugl; men baade Fjerenes Udseende og hvad der 

 fortaltes om Fuglens Levemaade ledte kun, og kunde 

 dengang kun lede, til Feilslutninger om dens Natur. Det 

 var først i Aaret 1845 at der endelig kom et fuldstændigt 

 Skind til England, og Ornithologerne erfore nu til deres 

 Overraskelse, at Kakapo'en var en stor Papegøie, der, 

 ligesom den afveg fra sine Slægtninge og nærmede sig 

 Uglerne i sin natlige Levemaade, saaledes ogsaa frembød 

 høist paafaldende Analogier med disse sidstnævnte i sit 

 Ydre, idet Næbbet ganske som hos disse er halvt skjult 

 af en fra Øiet udstraalende Krands af lange, næsten 

 haarlignende Fjer, og Fjerdragten er blød og løstliggende. 

 Selv i Farvetegningen er der noget ugleagtigt; thi vel er 

 Grundfarven endnu stedse grøn og guulagtig som hos 

 Papegøierne , men de enkelte Fjer ere forsynede med 

 Skaftstreger, der atter krydses af mørke Tverstreger, saa- 

 ledes som det jo ofte er Tilfældet hos Uglerne. 



Hvad man iøvrigt dengang fik at vide om Kakapo'en 

 var ikke meget; den sagdes om Dagen at opholde sig i 

 selvgravede Huler og at nære sig fortrinsviis af Brægne- 

 rødder, men den syntes allerede da at være næsten ud- 

 ryddet paa den nordligste af de tre Øer, hvoraf Nyzeeland 



