183 



fordres til at hæve dem til en vis Høide. — En heel Flok 

 af disse Aber kan skjule sig saa aldeles i Kronen af en 

 Palmyra-Palme, at ikke en eneste er til at opdage, naar 

 de ere blevne skræmmede og have gjemt sig; men Tilstede- 

 værelsen af en Hund vækker stedse en saa uimodstaaelig 

 Nysgjerrighed hos dem, at de altid rebe sig i deres Iver 

 for at iagttage dens Bevægelser. Ofte kan man see dem 

 forsamlede paa en af de Indfødtes Hytter. For nogle Aar 

 siden blev en engelsk Geistligs Barn, som var efterladt 

 paa Jorden af sin Amme, saa mishandlet og bidt af dem 

 — Talen er her om den dristigere S. priamus — at det 

 døde. — Ligesom andetsteds har man paa Ceylon den 

 Folketro, at man aldrig vil finde Liget af en død Abe i 

 Skoven: »den, som har seet en hvid Krage, Paradiisfuglens 

 Rede, et lige Kokostræ eller en død Abe, kan være vis 

 paa at leve bestandig,« sige Singaleserne.*) 



Den lille Lo ri (Stenops gracilis) benævnes paa Grund 

 af sine langsomme Bevægelser, natlige Færd og Uvirk- 

 somhed om Dagen »Ceylons Dovendyr«. Et Exemplar, 

 som Forf. havde levende, nærede sig af Riis, Frugt og 



*) Et Par Smaatræk kunne her endnu fmde Piads: Et Stykke 

 GrønsTser ligger imellem Haven og Krattet; en enkelt Abe 

 lister sig en Snees Skridt ud derpaa og standser saa for at 

 forvisse sig om , at alt er stille. Strax efter vover Nr. 2 sig 

 ud fra Træerne, passerer den fyrste og standser saa efterat have 

 recognosceret det næste Stykke; en tredie og fjerde følge efter paa 

 samme Maade, og efterat de paa denne Maade have forvisset sig 

 om, at der ingen Fare er, rykker den hele Skare lydløst og hur- 

 tigt hen til Hegnet; efter i en utrolig Fart at have bemægtiget 

 sig en tilstrækkelig Mængde Frugt spredes Flokken pludselig 

 triumferende og støiende, som om den vidste, at Forsigtighed ikke 

 længer var nødvendig. 



For at drille hverandre bruge de Indfødte at sprede Riis paa 

 deres Naboers Tage. Ved at lede efter Kornene bringe Aberne 

 Tagbeklædningen saaledes i Ulave, at Regnen kan trænge igjennera. 



12* 



