184 



anden Planteføde, holdt meget af Myrer og andre Insek- 

 ter, men især af Mælk og Fuglekjød. Dens langsomme 

 Bevægelser sætte den istand til at nærme sig sit Bytte 

 saa umærkeligt, at Fuglen er greben, inden den aner 

 dens Nærværelse. De Indfødte forsikkre, at den under- 

 tiden kvæler Paafuglen om Natten for at gjøre sig tilgode 

 med dens Hjerne. Om Dagen sover den i Almindelighed 

 i en høist besynderlig Stilling, med Kroppen rullet sam- 

 men til en blød Kugle og Hovedet skjult dybt nede mel- 

 lem Benene, medens alle fire Hænder med faste Tag om- 

 slutte de Grene, hvorpaa den sidder. Loriens besynderUg 

 store Øine have tiltrukket sig Singalesernes Opmærk- 

 somhed; de fange den for at benytte dem som Trylle- 

 midler og til Elskovsdrikke , i hvilket Øiemed de anvende 

 den grusomme Fremgangsmaade at holde det lille Dyr 

 til Ilden, »indtil dets Øine briste«. 



Mængden af Flagermuus er et af det ceylonske 

 Aftenlandskabs Charakteertræk; det vrimler af dem i en- 

 hver Hule eller Tunnel, i Fæstningsværkernes Gallerier, 

 under Bungalow'ernes Tage og i enhver Tempelruin. Ved 

 Solens Nedgang seer man dem komme ud fra deres Til- 

 flugtssteder og sværme om i Tusmørket for at fange 

 Insekter, og naar Natlen nærmer sig og Lysene i Værel- 

 serne hidlokke Natsværmerne, feie Flagermusene rundt om 

 Spisebordet og bortføre deres Bytte midt imellem de 

 funklende Lamper. Der findes c. sexten Arter paa Ceylon, 

 af hvilke nogle have ligesaa glimrende Farver som visse 

 Fugle: Guult, Orange eller Rødbruunt. Den saakaldte »fly- 

 vende Hund« (Pteropus) har en Vingestrækning af næ- 

 sten fem Fod; den lever især af modne Frugter og er hyp- 

 pig i alle Strandegne, især paa den Tid, da Silkebomulds- 

 træerne skyde deres Blomsterknopper, som de elske sær- 



