188 



blodj faae de ligesom Tigeren og Løven en særlig For- 

 kjærlighed for det. En Vægter blev for nogle Aar siden 

 bortført af en Leopard fra et Bord i Verandaen, hvorpaa 

 han havde lagt sit Hoved til Hvile; et andet Sted hændte 

 det to Gange, at Folk, der vare stillede paa Vagt i et 

 Træ for at drive Elefanterne bort fra Riismarkerne, bleve 

 bortslæbte af »Cheetah'en« , som Leoparden der urigtigt 

 kaldes; men disse Tilfælde ere sjeldne , og i Sammenlig- 

 ning med deres Frygt for Bjørnen nære de Indfødte ikke 

 megen Angst for »Cheetah'en«. Derimod frygtes den af 

 Jægerne, hvis Hunde den snapper i Krattet, og man har 

 Exempel paa, at den i et Spring har snappet en Hund, 

 der var bunden til Teltpælen, bort midt iblandt dens so- 

 vende Herrer; et Bud undskyldte engang sin Forsinkelse 

 med, at en »)Cheetah« havde spærret ham den eneste 

 gangbare Sti og roligt sat sig til at slikke sine Poter og 

 gnide sit Ansigt, indtil han blev nødt til at drive den ind 

 i Skoven ved Steenkast. Mærkelig er den store Til- 

 lokkelse, som den eiendommelige Lugt, der ledsager 

 Koppesygdommen, udøver paa den; de Indfødte under- 

 kaste nødig sig selv eller deres Børn Kokoppeindpodnin- 

 gen, og Øen er derfor udsat for skrækkelige Anfald af 

 hiin Sygdom, hvorfor man i Landsbyerne i det Indre op- 

 fører Hytter i Junglekrattet til midlertidige Sygehuse, men 

 disse Hytter maa ved forøgede Sikkerhedsforanstaltnin- 

 ger beskjærmes mod Leoparderne, som snart ville ind- 

 finde sig. 



Af mindre Rovdyr nævnes »Palmekatten« (Para- 

 doxurus typus), som om Dagen skjuler sig mellem 

 Kokospalmens Løv, men om Natten gjør ødelæggende 

 Streiftog efter Hønsene i Landsbyerne, hvis Blod den ud- 

 suger gjennem et Saar, der er saa lille, at det neppe er 



