214 



er dog Brilleslangen (Cobra di Capello), som fremvises 

 af omvandrende Slangebesværgere, der efter Forfatterens 

 Erfaring ikke beherske den ved at udtrække dens Gift- 

 tænder, men ved med iMod og Behændighed at benytte 

 sig af dens tilvante Frygtsomhed og Utilbøielighed til at 

 bruge sit dødbringende Vaaben. Naar Forfatteren over- 

 rumplede dem i Mundingen af de forladte Termit-Reder, 

 hvor de laae dovent og lurede paa Frøer og Tudser, var 

 deres eneste Bestræbelse at skjule sig. Han hørte aldrig 

 under sit Ophold paa Ceylon, at nogen Europæer var død 

 af deres Bid; af 112 officielt indberettede Dødstilfælde, 

 der skyldtes vilde Dyr i Løbet af 5 Aar, opgaves de 68 

 at hidrøre fra Slangebid, men disse Tilfælde vare næsten 

 altid indtrufne om Natten, derved at der var bleven traadt 

 paa Dyret, som saa havde hugget til Selvforsvar. Naar 

 Singaleserne ere nødte til at gaae ud i Mørke, føre de 

 derfor en Stok med en løs Ring, hvis Raslen, naar den 

 slaaes mod Jorden, varer Slangerne om at gaae af Veien. 

 Da Buddhas Lære forbyder dem at tage noget Dyrs Liv, 

 sætte de de giftige Slanger, som de fange, ud i Floden i 

 en Kurv med Palmeblade. De svømme iøvrigt godt; man 

 har seet en Brilleslange en Aftenstund svømme { eng. 

 Miil fra Land ud mod et Skib, som den kun blev forhin- 

 dret i at gaae ombord i ved at man kastede alleslags Ting 



perlangen og den grønne Caravilla gik derfor ofte tvers igjennem 

 Huset paa deres Vandringer nedad. En Syg, der laae nogle Dage 

 paa en Sofai Verandahen, troede oftere at kunne føle noget under 

 Puden; da han fik den taget bort, laae der en Slange med en 

 heel Flok Unger; en Dame vilde borttage en formeentlig Ibenholts 

 Spadserestok, der laae paa hendes Klaveer, men opdagede, at det 

 var en Slange, hun havde taget fat paa; engang, da Forf. vilde løfte 

 en Dame i Vognen, maatte en Rottesnog, der laae sammenrul- 

 let paa Sædet, først vige Pladsen osv. 



