229 



hos alle Arter, hvis Devareise afhænger af bestemte Til- 

 fældigheder, men der foreligger ingen Angivelse i Tal, der 

 kunde give en bestemtere Forestilling om disse Dyrs store 

 Frugtbarhed. Efter 14 Dages Forløb finder man dem 

 allerede i Træet som fuldt udviklede Pæleorme , hvad 

 Form og Bygning angaaer, skjøndt endnu naturligviis meget 

 smaa. I de første Dage af September er Forplant- 

 ningstiden imidlertid forbi (ved Hollands Kyster, og ved vore 

 Kyster er Forholdet formodenlig det samme); efter den Tid 

 angribes Træet ikke af nye Sværme. Juni Maaned er saa- 

 iedes den rette Yngletid, og Juli og August de Maaneder, 

 hvori det meeste Træ bliver ødelagt. Heraf følger allerede 

 den praktiske Regel, at gammelt angrebet Træværk 

 bør fjernes og nyt indsættes om Efteraaret, ikke 

 om Foraaret eller om Sommeren; og af den Maade, 

 hvorpaa Pæleormenes første Angreb paa Træet finder 

 Sted, nemlig af de endnu svømmende Larver, er det let 

 forklarligt, at selv den tyndeste Beklædning med Dynd 

 eller Rust vil beskytte det, saavelsom at den i Havbunden 

 skjulte Deel altid er sikker mod deres Angreb. Det vilde 

 desuden være umuligt for Pæleormene at holde Livet ved- 

 lige, hvis deres Gange udmundede i' selve den muddrede 

 Havbund, thi frit Samkvem med selve Vandet er en 

 uundværlig Livsbetingelse for dem. 



En farlig Fjende har Pæleormen i en Nereide, 

 som man hyppig træffer i dens tomme Gange, hvor den 

 selv tager Ophold efter at have dræbt Eieren. Det be- 

 rettes, at den om Vinteren opholder sig i Dyndet, men 

 fra dette kryber op ad det af Pæleormene beboede Træ- 

 værk til de Aabninger, der føre ind til disse, udvider dem, 

 saa at den kan trænge derind, og udsuger Beboeren 

 efterat have bidt Hul paa den med sine spidse og skarpe, 



Tredie Række. I. X5 



