255 



lige biologiske Forhold. Hvad skal man sige om et Land, 

 hvor Fiske regne ned fra Skyerne, hvor de kunne fanges 

 i Græsset eller graves op af Jorden? At Smaafiske falde 

 levende ned fra Luften efter et stærkt Skybrud — 

 uden Tvivl førte op i Luften fra en nærliggende Sø 

 eller fra Havet ved en Skypumpe — er noget, hvorom 

 der foreligger mange Beretninger fra Indien , og hvortil 

 Forf. eengang selv har været Vidne. »Jeg kjørte i 

 Kaneelhaverne i Nærheden af Colombos Fort, da jeg saae 

 en voldsom, men i Omfang meget begrændset Byge falde 

 ikke langt fra mig. Da jeg kom derhen, fandt jeg en 

 Mængde smaa sølvhvide Fiske af 1| — 2'' Længde springe 

 paa den grusede Vei; jeg samlede en Mængde af dem og 

 tog dem med mig. Stedet var omtrent 4^ (eng.) Miil fra 

 Havet og stod slet ikke i nogen Forbindelse med noget 

 Vandløb eller Dam.» Man har ved denne »Fiskeregn« 

 villet forklare den mærkelige Kjendsgjerning, at paa Ste- 

 der, hvor der Dagen iforveien er steentør Mark, kan 

 man, naar der i Mellemtiden er faldet Regn, fange Fisk 

 i stor Mængde. Saasnart Regntiden begynder, gaae de 

 Indfødte strax ud paa Riismarkerne med deres Kurve, der 

 have Form af en afstumpet Kegle, aaben i begge Ender; 

 denne sættes fast ned i det lave Vand, som har samlet 

 sig i Fordybningerne , og naar de mærke , at der er fan- 

 get en Fisk i Kurven , tages den op , og der trækkes en 

 Line gjennem dens Gjællehule, hvorpaa Fangsten fort- 

 sættes paa samme xMaade. Var det Smaafiske , der blev 

 fanget paa denne Maade , kunde man antage, at de vare 

 komne ned med Regnen, ihvorvel det vilde have den 

 store Vanskelighed, at Fiskeregn er et sjeldent, hiint et 

 daghgdags Fænomen; men det er store, fuldt udviklede 



17* 



