256 



Fiske*) der fanges ligestrax efter Regnen, hvilken Om- 

 stændigtied ogsaa udelukker den anden Forklaring-, som 

 man har gjort gjældende, nemlig at Fiskerognen ved 

 Tørkens Indtræden blev begravet i det hærdnende Dynd 

 og der oppebiede Regnens oplivende Indflydelse, som 

 Følge af hvilken den hurtigt skulde optage den afbrudte 

 Udvikling og udvikles til Fiske. Denne Forklaring vilde 

 desuden have den Vanskelighed, at Fiskene ikke pleie at 

 grave deres Rogn ned i Dyndet og Sandet, om end f. Ex. 

 Laxen tildeels gjør det; og at saa dybt, som Rognen 

 maatte nedgraves for at holde sig fugtig i den tørre Tid 

 (over I Alen) , vilde Fiskene i alt Fald være aldeles 

 ude af Stand til at nedgrave den. Naar man gjennem- 

 gaaer Fortegnelsen over de ceylonske Ferskvandsfiske, 

 bliver man let opmærksom paa, at de især tilhøre Fami- 

 lier (Krybefiske, Maller osv.), hvis Medlemmer udmærke 

 sig ved en hos Fiskene usædvanlig Evne til at undvære 

 Vand til Opholdssted i nogen Tid, tildeels fordi de ved 

 særegne Indretninger (f. Ex. Krybefiskenes krusede Gjælle- 

 bueblade, der mellem deres Folder holde Vandet tilbage) 

 ere i Stand til at holde Gjællerne fugtige og vedligeholde 

 Aandedrættet. Det er derfor tildeels de samme Former, 

 om hvilke man veed, at de i den tørre Tid, naar Damme, 

 Bække osv. begynde at tørre ud, søge at bjerge sig ved 

 at vandre over Land hen i andre Damme, hvori der 

 endnu er lidt Vand. Naar dette ikke længere er dem mu- 

 hgt, rode de sig saa dybt ned i Dyndet, at det i deres 

 umiddelbare Nærhed ikke bliver aldeles tørt, og forblive 



*) Forf. anfører dog selv efter en Artikel af Dr. Beust i Bombay 

 Times 1856 Exempler paa, at Fiske paa 1^—3 Pund ere faldne 

 ned efter heftige Regnstorme. 



