288 



fortumlet. Tager man den forsigtigt ud, naar Faaret er 

 slagtet, vil man fmde, at den ligeledes bestaaer af en 

 tyndhindet Blære , der indeholder Vand. Den kaldes 

 Coenurus cerebralis og udgjør en særegen Art, som 

 let kjendes fra den foregaaende derved, at den er for- 

 synet med mange Bændelormhoveder af en lignende Byg- 

 ning som hos den i Nettet og ligesom hos denne skjulte 

 hver i en lille hvid Udvæxt. Disse Udvæxter sidde gjerne 

 i større Antal, ofte flere 100, samlede i en Strækning 

 paa den ene Side af Blæren. Naar den fortæres af en 

 Hund, forholder den sig ganske paa samme Maade som 

 Blæreormene fra Nettet, idet Blæren opløses, medens 

 Hovederne voxe ud til Bændelorme og disse Bændelormes 

 Æg igjen ved at gaae bort fra Hunden og med Græsset 

 at komme ind i Faar blive til Blæreorme. Men de kunne 

 kun trives og udvikle sig i Hjernen, og det er kun i de 

 yngre Faar, i det første Par Aar, at de have let ved at 

 udvikle sig; hos ældre Faar hører det i alt Fald til Sjel- 

 denhederne. At det hænger saaledes sammen med Dreie- 

 sygens Oprindelse, er paa det fuldstændigste blevet godt- 

 gjort ved Forsøg. Naar man indgiver et Faar en større 

 Mængde Æg af denne Bændelorm hos Hunden (Taenia 

 Coenurus), men ogsaa kun af denne bestemte Art, da 

 udvikler Dreiesygen sig ikke langsomt som ellers sæd- 

 vanligt, men der opstaaer en hurtigere dræbende Hjerne- 

 betændelse hos Faaret, idet der fremkommer en Mængde 

 smaa Blæreorme paa een Gang; Sygdommen begynder da 

 altid efter en bestemt Tids Forløb, nemlig 15 Dage efter 

 at Faaret har slugt Bændelormæggene. Man har gjort 

 dette Forsøg baade i Kjøbenhavn og andre Steder, altid 

 med det selvsamme Resultat. Det vil heraf være ind- 

 lysende, at det beroer paa en Vildfarelse, naar mange 



