301 



spørgsmaal virket tilbage paa Videnskabens og Kunstens 

 Udvikling i andre Retninger; mangfoldige andre Spørgs- 

 maal ere deels ved samme Leilighed blevne undersøgte, 

 deels ere de fremkaldte ved Undersøgelserne over Jordens 

 Skikkelse. Det er gaaet her som saa ofte i Videnskabens 

 Historie, den grundige Stræben efter at vinde Klarhed i 

 et Forhold har ved sin befrugtende og vækkende Ind- 

 flydelse havt en middelbar Betydning, som m.aaskee er 

 fuldt saa stor som den umiddelbare. 



Der er i Mennesket nedlagt en Tilbøielighed til at 

 betragte og til at stræbe efter at forklare alt hvad der 

 omgiver det; alle Folkeslags Mythologi vidner derom. Det 

 kan saaledes ikke undre os, at vi meget tidligt fmde en 

 Stræben efter at angive Jordens Skikkelse; men lige saa 

 naturligt er det, at Meningerne derom maatte være høist 

 ufuldkomne ; man maatte gaae ud fra det man havde seet, 

 og saaledes bleve Forestillingerne dannede efter de til- 

 fældige stedlige Forhold. Bjergbeboerne tænkte sig Jorden 

 som et stort Bjerg, bag hvilket Solen skjulte sig om 

 Natten; for Slettebeboeren var den en udstrakt Slette, om- 

 givet af et Vand, i hvilket Solen dukkede ned. Den 

 Maade, hvorpaa Folkene i deres første Udviklingsperiode 

 opfatte og forklare Naturen, har sikkert stor kulturhistorisk 

 Interesse, men fra det naturvidenskabehge Standpunkt kan 

 der ikke tillægges denne barnlige, naive Opfattelse nogen 

 Betydning; fra dette Standpunkt begynder Interessen med 

 den første videnskabelige Behandling af de gjorte iagtta- 

 gelser. 



Det var først de græske Philosopher, som behandlede 

 Spørgsmaalet om Jordens Skikkelse og Størrelse paa en 

 videnskabelig Maade. Pythagoras (født 540 f. Chr.) skal 

 have været den første, der erklærede Jorden for en Kugle; 



20 



