303 



tilgjængelig, saaledes at den kunde maales, og man var 

 da henviist til Meridianerne. Men at maale en Meridian 

 hele Jorden rundt var og er en Umulighed, da alle Meri- 

 dianer ere afbrudte ved store Have. Man maatte da nøies 

 med at maale et Stykke af en Meridian og derpaa be- 

 stemme, hvor stor en Deel dette Stykke var af den hele. 

 Man har kaldt disse Maalinger Gradmaalinger, fordi man 

 sædvanligviis har udtrykt Resultatet ved at angive hvor 

 lang man har fundet een Grad eller 3I0 af Meridianen. 



Det var navnlig de alexandrinske Lærde, som i den 

 græske Oldtid dyrkede de mathematiske Videnskaber og 

 især Astronomien med stor Iver, gavmildt understøttede 

 af Ptolemæerne. Det var ogsaa en af dem, Eratosthenes, 

 Bibliothekar hos Ptolemæus Euergetes, der udførte den 

 første Gradmaaling og slog ind paa den Vei, som siden 

 den Tid er bleven fulgt ved alle senere Gradmaalinger, 

 om end selve Udførelsen af Arbeiderne fra hans temmelig 

 ufuldkomne Begyndelse er bleven udviklet i en overor- 

 denlig Grad. Eratosthenes maalte en Bue fra Alexandria 

 til Syene, idet han gik ud fra den Antagelse, at disse to 

 Byer laae under samme Meridian. Han angav Afstanden 

 imellem de to Endepunkter af Meridianbuen til 5000 Stadier. 

 Hvorledes han imidlertid er kommet til dette Resultat, vide 

 vi ikke; men det er ikke usandsynligt, at han ligesom ved 

 andre Maalinger , han udførte , har benyttet kongelige 

 Maalere, der have maalt ved at skridte ad de Landeveie, 

 som forbandt de to Byer med hverandre. 



For at forstaae hvorledes han bestemte, hvor stor en 

 Deel af hele Meridianen Buen fra Alexandria til Syene var, 

 eller hvor stort dens Gradeantal var, ville vi antage, at 

 Kredsen paa hosstaaende Figur forestiller Meridianen igjen- 

 nem de to Stæder, at C er Jordens og altsaa ogsaa 



20* 



