304 



Meridiankredsens Midtpunkt, 

 samt at Å og B betegne Alex- 

 andria og Syene. Linierne CA 

 ^ og CB ville da være de to 

 Steders Lodlinier, som for- 

 længede pege ud imod deres 

 Zenither. Tænke vi os nu, at 

 man i A og B iagttager een og 

 samme Stjerne i det Øieblik, da den gaaer igjennem 

 Meridianen (culminerer), og bestemmer de Vinkler, som 

 Retningslinierne AS og BS til Stjernen danne med de to 

 Lodlinier, saa vil Forskjellen imellem de to Vinkler være 

 ligestor med den Vinkel, som Lodlinierne danne ind- 

 byrdes (hvilket bedst sees ved fra C at trække CS parallel 

 med AS og BS), og altsaa ogsaa have samme Gradantal 

 som Kredsbuen AB. 



Eratosthenes gik nu ud fra den Forudsætning, at Syene 

 laae under Krebsens Vendekreds, saa at Solen der stod 

 lige i Zenith ved Sommersolhverv, og at altsaa dens 

 Zenithafstand var Nul. Han maalte da Solens Zenith- 

 afstand i Alexandria samme Dag, og da han fandt, at den 

 var 7^ Grad, saa sluttede han, at Buen imellem de to 

 Byer ogsaa var 7^ Grad eller ^'^ af den hele Meridian, 

 som saaledes fik en Længde af 250000 Stadier, hvilket han 

 synes selv vilkaarlig at have forandret til 253000 Stadier, 

 rimeligviis for at Graden kunde blive 700 Stadier. 



Den hele Gradmaaliug er imidlertid meget upaa- 

 lidelig. Deels vare Forudsætningerne, hvorfra Eratosthenes 

 gik ud, urigtige; Syene og Alexandria ligge ikke under 

 samme Meridian, og Syene ligger ikke under Krebsens 

 Vendekreds, Deels vare de Instrumenter, der stode til 

 hans Raadighed, saa ufuldkomne, at der umuligt kunde 



