107 



bare Maaling af den meget betydelige Afstand imellem 

 Meridianbuens Endepunkter, som gjorde det saagodtsom 

 umuligt at opnaae et tilfredsstillende Resultat. 



Det var Willebrord Snellius's store Fortjeneste , at 

 han paaviste, hvorledes man kunde sætte en middelbar, 

 langt simplere, hurtigere og nøiagtigere Maaling istedetfor 

 denne umiddelbare; med hans Opfindelse begynder en 

 fuldstændig ny Epoche i Gradmaalingernes Bistorie. Vi 

 kunne naturligviis ikke her give en i nogen Maade ud- 

 tømmende Fremstilling af Snellius's Fremgangsmaade, men 

 haabe dog at kunne tydeliggjøre Tanken deri. 



Antage vi, at A og H forestille 

 de to yderste Punkter, imellem 

 hvilke Grademaalingen skal ud- 

 føres, saa opsøger man mellem- 

 liggende Punkter B, C, D, E, F 

 og G, som maa ligge saaledes, 

 at ethvert af samtlige Punkter 

 kan sees fra hvert af de andre 

 Punkter i de Trekanter, hvori det 

 ligger; C maa saaledes kunne 

 sees fra A, B, D og E; I) fra B, 

 C, E og F o. s. fr. Naar man 

 nu maaler Forbindelseslinien imel- 

 lem A og B, den saakaldte Grund- 

 hnie eller Basis, og de Vinkler, 

 som Linierne fra B til C og fra 

 A til C danne med denne, saa 

 vil man deraf kunne beregne 

 Længden af Linierne BC og AC; 

 maaler man fremdeles to af Vinklerne i Trekanten BCD, 

 vil man af disse og den forud beregnede Længde BC 



