319 



Maalingerne paa forskjellige Steder give forskjellige El- 

 lipser, og at disse Afvigelser ere altfor store til at man 

 kan antage, at de alene hidrøre fra de tilfældige og luind- 

 gaaelige Maalingsfeil. Paa det Punkt, hvor Sagen nu 

 staaer, tyder alt hen til, at Jordens Grundform vel er en 

 Ellipsoide, men at der paa denne findes ligesom Sænk- 

 ninger og Hævninger, hvis Aarsager ere os fuldkommen 

 ubekjendte, og som det er Fremtidens Opgave nærmere 

 at undersøge. Den største af slige Uregelmæssigheder er 

 hidtil funden imellem Andrate og Mondovi i Nærheden af 

 Turin, hvor en Bue paa 1^7' viste en Forskjel imellem 

 den ved Gradmaalingen fundne og den af Gradantallet 

 beregnede Længde paa ikke mindre end 700 Toiser, lige- 

 som der ogsaa viste sig betydelige Afvigelser i Podalen 

 imellem Milano og Parma. Det laae nær at antage, at 

 det var de store Bjergmasser, som ved deres Indvirkning 

 paa Loddet eller paa Vædsken i Instrumenternes Vaterpas 

 bevirkede disse Uregelmæssigheder; men paa den ene 

 Side fremtræde de, hvor der intet Bjerg er i Nærheden, 

 paa den anden Side har det viist sig, at selv Bjergmasser 

 som Hiraalaia ikke have nogen saadan Virkning. 



Bessel beregnede Jordeliipsoidens Skikkelse og Stør- 

 relse ved en Sammenstilling af 10 Gradmaalinger, og da 

 det af ham angivne Resultat er det, som snarest kan 

 siges at være almindeligt antaget, ville vi anføre det 

 her. Flan fandt at Fladtryktheden er ^^q, at Ækvatorialra- 

 dien er 3272077 Toiser elier 10159830 Alen, medens Af- 

 standen fra Polen til Jordens Midtpunkt, eller den halve 

 Axe, er 3261139 Toiser eller 10125870 Alen. Længden 

 af een Grad af Ækvator er 57108^ Toise eller 177322^ 

 Alen. Den geographiske iMiil er ^V af en Grad af Ækvator 

 altsaa 11821^ danske Alen og 178^ Alen kortere end den 



21 * 



