327 



Trevl ud lige fra Spidsen til Grunden. Kun i Spidsen 

 ere Bladene visne, men holde sig forresten stedsegrønne. 

 Regn falder der aldrig, hvor denne Plante voxer*). Jeg 

 har nu gjennemstreifet Damaralandet saa mange Gange 

 paa kryds og tværs og aldrig fundet den uden paa den 

 umaadelig tørre Slette, som mellem 22 og 23^ s. Br. 

 omgiver Hvalfiskebugten, og den er især almindelig ved 

 Swakopflodens nedre Løb". 



Af de forskjellige Reisendes Beretninger vil det altsaa 

 fremgaae, at Welwitschia — forsaavidt vi hidtil kjende dens 

 Udbredning — er indskrænket til det ørkenagtige Land i 

 Nærheden af Sydafrikas Vestkyst mellem Gap Negro (eller 

 lidt nordligere, 14°) og Hvalfiskebugten (23°). 



Kaste vi nu et Blik paa denne Plante (Fig. 1), inden 

 vi gaae over til at tage dens enkelte Dele i nærmere 

 Betragtning, da see vi, at den bestaaer af en meget lav, 

 omvendt- kegleformet Stamme, foroven udbredt i en oval 

 og noget indhvælvet Skive, der udvendig er haard og sprukken 

 og har en mørkebruun Farve, saa at den, hvad Formen 

 angaaer, af de Reisende er bleven sammenlignet med et 

 Bord, medens Overfladen minder om et overbagt, revnet 

 Brød (men den har jo ogsaa været udsat for den afrikanske 

 Ørkens glødende Solstraaler). Stammen fortsætter sig ned 

 i Jorden i en lang, grenet Pælerod, og fra Randen af Skiven 

 udgaae to kolossale, læderagtige, i Spidsen fligede, over 

 Jorden udbredte Blade, medens gaffelformigt grenede Blom- 

 sterstilke, der i Toppen bære røde Kogler, stige iveiret 

 langs med Grunden af Bladene.**) 



Men Duggen skal der være saa stærk, at den leverer Beboerae 

 hele Aaret igjennem det fornødne Drikkevand (Dalton). 

 Kun to af disse Blomsterstande ere tegnede paa Fig. 1. 



