340 



Det er kun ved at tage Hensyn til det i architektonisk 

 Henseende ligesom Paabegyndte, men Ufuldførte, at man 

 kan bringe de afvigende Forhold i den indre Bygning ind 

 under de almindelige Regler. Medens der nemlig ellers 

 hos de nøgenfrøede og tokiimbladede Planter findes en 

 Kreds af Karbundter, der slutte sig sammen til et Rør 

 omkring Marven (Marvskeden) og saaledes danne det første 

 Marven fra Barken adskillende Vedrør, saa har Welwitschia 

 derimod et midtstillet, horizontalt Karbundtlag (Fig. 2 c). 

 Naar man nu betænker, at der altid finder et bestemt 

 Forhold Sted mellem Bladene og Karbundternes Antal og 

 Stilling i Stængelen, idet der fra den primære Karbundt- 

 kreds altid gaaer et Sæt Karbundter til hvert Blad — eller 

 med andre Ord, at der er en indre Karbundternes Archi- 

 tektonik, staaende i den nøieste Forbindeise med den 

 ydre, der gjør sig gjældende i de til Bladene svarende 

 Stængelstykker — saa vil man indsee , at Welwitschia 

 ogsaa i den indre Bygning maa blive staaende paa Kiim- 

 stadiet, og da der kun dannes to Blade, findes her heller 

 ikke mere end to Sæt Karbundter, og det er disse, som, 

 forenede i Midten, danne det udadtil stadigt voxende Lag, 

 hvorfra der udgaaer Grene opad til Blomsterstilken og 

 nedad til Roden. 



Vi vende tilsidst tilbage til Bladene, da det nu, 

 efterat det er viist, hvoriedes Stængelen forholder sig til 

 andre Planters Stængel, maaskee vil være lettere at gjøre 

 l\ede for de afvigende Forhold i Bladene. At Welwitschia 

 i hele sin lange Levetid kun frembringer eet Bladpar, ville 

 vi nu finde ganske i sin Orden, da her kun findes eet 

 Stængelstykke, og at disse Blade blive siddende i en 

 meget lang Aarrrække, er noget, hvorved netop mange 

 Planter af den samme Gruppe, hvortil Welwitschia hører. 



