stris, illustris, gentianoides osv.); fremdeles Macrosiphon- 

 Arterne og Rhodocliiton rolundifoliiis, alle ligeledes af 

 Apocyneernes Tamilie; den første har el flere Tommer 

 langt Kronrør, som foroven breder sig ud i en stor 

 hvid, sirlig kruset Krave, den sidste har Blomster som 

 Auriklen. Af Snerlernes Familie findes flere, baade 

 rød- og blaablomstrede, især af Slægterne Ipomæa og Evol- 

 volus, men desværre pryde de kun Campos saa kort en 

 Tid af Dagen, da Solens hede Straaler alt tidlig paa For- 

 middagen tvinge dem til at lukke sig. Ensianerne ere 

 jo fortrinsvis Bjergplanter; som et Højland kan Campos- 

 landet derfor gjøre Regning paa at tælle ogsaa disse 

 nydelige smaa Planter blandt sine bedste Smykker, og af 

 Slægterne Lisianthus og Callopisma findes der heller ikke 

 faa, de første med store blaa eller røde klokkedannede, 

 de sidste med beskednere, lys rosenrøde eller hvide 

 Kroner, og mest lig vore yndige smaa Erythræaer. Ved 

 Siden af disse findes da t. Ex. storblomstrede Malva- 

 ceer med Kroner af Katostenes almindelige røde Farve, 

 men med stivhaarede grove Blade (Pavonia rosa campestris 

 o. fl.), violet- og rødblomstrede iVlelas tomaceer, Mal- 

 phigiaceer med gule, fint tandede Kronblade, Ærte- 

 blomstrede, især smukke Clitoriaer,Phaseoluser og Cassier, 

 samt sirlige smaa Mimoser, hos hvilke man næsten kan 

 være i Tvivl, om man mest skal beundre de nydelige, 

 rosenrøde Blomsterhoveder med de lange fremragende 

 Støvdragere, eller de fine sammensatte Blade, som blu- 

 færdig lukke sig ved Berøring eller blot ved den Bysteise, 

 der opstaaer, naar man hæftigt slamper i Jorden i deres 

 Nærhed. Omtrent i Midten af Regntiden kommer der 

 ligesom store ildrøde Kugler tilsyne mellem Græsset; det 

 er en Amarantacé (Gomphrena officinalis), som da ud- 



