vikler sine i et endestillet Hoved tæt samlede Blomster, 

 der ere lugtløse og omgivne afstive, stikkende iJækblade; 

 »paraludo« kalde Brasilianerne den, fordi den skal være 

 Lægemiddel »mod Alt« — eller vel snarere mod Intet; 

 thi det gaaer sagtens med den som med »lofallivel« 

 o: den Ufeilbarlige, en Læbeblomstret af Slægten Hyptis, 

 at den, naar Alt kommer til Alt, aldeles ingen Værdi har. 

 Af Orchideer tæller Campos mange, men de ere lige- 

 som de extratropiske alle bundne til Jorden og ligne disse 

 mere eller mindre; vi finde derfor mange uanselige, hvid- 

 og grønblomstrede Ophrydeer og Neottier som vore danske, 

 men paa den anden Side dog ogsaa mange Pragtplanter, saa- 

 ledes de brogede Cyrtopodium-Arter, hvis Kroner ere gule 

 med brune og purpurrøde Striber, og især Epistephium og 

 Sobralia med store vellugtende rosenrøde Blomster ; disse 

 sidstes Skjønhed og Farvepragt har endog været den brasi- 

 lianske Camposbeboer paafaldende, og som from Katholik 

 har han tilegnet »Guds Moder« dem, og kalder dem »to- 

 alha da nossa senhora« eller »vor Frues Haandklæde«. 

 Bromeliaceer, det er Planter af Ananas'ens Familie og 

 mere eller mindre af dens Udseende, med stive, tornede 

 Blade, findes næsten udelukkende i Skovene; dog ejer 

 Campos et Par, deriblandt Bromelia bracteata, en Pragt- 

 plante med store ildrøde Dækblade, samt en vildtvoxende 

 Ananas, hvis Frugter, af en Haands Størrelse, have en 

 ret behagelig sødlig Smag og under en Gartners Haand 

 sikkert ville kunne udvikles til noget Bedre. ' 



Disse ere kun nogle af de mange urteagtige Planter, 

 der findes i Campos; at nævne flere vilde føre for vidt. 

 Spørge vi derimod, hvilken Familie der er den i Artsantal 

 talrigste, da kan Svaret kun lyde: de Rurvblomstredes; 

 dette er en Familie, der netop ynder slige aabne Egne, 



