10 



dannede af Græs og Lrter samt smaa Buske — Brasilianerne 

 kalde saadanne »campos limpos« eller »rene, nøgne Campos« 

 — bære andre, med Bibehold af Græstæppet, tillige en 

 af Buske og Træer dannet Plantevæxt — Brasilianernes 

 »campos cerradosc eller »sluttede Campos *<. Disse sidste 

 fmdes især i de bakkede Egne af Høilandet, og afvexle 

 her ofte med de første, som i størst Renhed fremtræde 

 paa Sletterne i det Indre. I én og samme Egn kunne vi 

 finde begge Former med alle Overgange mellem sig, saa- 

 ledes at der er Marker, som ere ganske træløse, andre, 

 som kun bære et Par Træer, der følgelig staa fjernede langt 

 fra hverandre, og endelig tættere og tættere Bevoxninger 

 lige til de egentlige Cerrados, hvor Afstanden mellem de 

 tættest stillede Træer vel ofte er mindre end i vore Skove ; 

 men det viser sig da rigtignok, at det især er Terrain- 

 forholdene, som fremkalde disse Forskjelligheder, idet Cer- 

 raderne især slutte sig til de fladere, mere lerholdige 

 Steder, medens Bakkeskraaningerne, som ved Regnvandets 

 Udvaskninger og ved Bortskylningen af de finere Dele blive 

 grusede, ere nøgne, træløse Græsmarker. Det er ikke 

 let at finde et passende Navn for det brasihanske »Cam- 

 pos cerrados«; Skove kunne vi ikke kalde dem, thi selv 

 der, hvor Træerne staa tættest, er Vegetationen dog for 

 aaben og Træerne for lave, til at de kunne fortjene 

 dette Navn, og i en Skov vil man ogsaa gjerne have 

 Skygge, men den ydes ikke af nogen Cerrado*). Vi 

 kunne heller ikke kalde dem Marker, thi saadanne fore- 

 stille vi os aldeles træløse, og Navnet »Krat« kan heller 

 ikke tilkomme dem, thi dertil er Buskvegetationen for 



*) Ægte Skove finde vi i Dalene; det er de alt omtalte capoes (ud- 

 talt »capongs«)- 



