12 



lidt fremtrædende og Trævæxten for meget. Det vil der- 

 for være rigtigst at beholde Navnet »Cerrader«, som og- 

 saa allerede har faaet Indgang i Videnskaben. 



Den franske Reisende St. Hilaire og efter ham mange 

 Andre have sammenlignet Cerraderne med vore Frugt- 

 haver, og det er i Virkeligheden netop disse, der bedst 

 gjengive Billedet af dem*); Træernes hele Udseende og 

 Højde er paafaldende lig vore lave uregelmæssige Æble- 

 og Pæretræers, Stammerne naa lignende Tykkelser og ere 

 alle tilligemed Grenene forvredne og krummede paa den 

 mest unaturlige Maade; Grenene ere korte og knudrede, 

 og sjeldent eller aldrig seer man kraftige, slanke Aars- 

 skud; og Kronerne ere derfor aabne og tynde og give 

 ingen Skygge. Dertil kommer endelig den særegne Om- 

 stændighed, at Barken er opreven i tykke Kjeder eller i 

 Skaller, at den ofte er fuldkommen korkagtig, og at 

 Stammerne og Grenene i større eller mindre Udstrækning 

 ere forkullede, saa at de sværte ved Berøring. 



Ogsaa naar Blikket alene fæstes paa Træerne, finde vi 

 den mærkværdige tropiske Mangfoldighed og Rigdom udtalt, 

 uagtet Camposfloraen i det Hele staaer tilbage for Skovfloraen 

 og er fattigere end denne; man maa nemlig ikke tro, at 

 det er en enkelt Træart, som danner disse Cerrader, — der 

 er en stor Mængde af Arter. Man vil rimeligvis forbauses 

 ved at høre , at Cerraderne om Lagoa Santa ere dannede 

 af henved 70 forskjellige Træer. Sammenligner man her- 

 med de danske Skove, saa vil Forskjellen mellem en 

 tempereret og tropisk Planteyæxt være iøjnefaldende; og 

 naar man paa de forholdsvis fattige Campos har en saa 



') Ogsaa minde de tætteste Ceirader ofte i hoj Grad om Jyllands 

 Egekrat eller »Purrer«. 



