20 



Hvert Aar afbrændes nemlig det uhyre Camposland 

 over næsten hele sin Udstrækning. Noget hen i Tørtiden, 

 naar den glodende Sol har bragt det fodhøje Camposgræs 

 til at visne, yder dette ikke længere tilstrækkelig og sund 

 Føde for Kvæget, som især i de indre Camposegne er 

 Beboernes største Rigdom, og Landmanden søger da at 

 skaffe nyt Græs tilveje. Med en brændende Græsvisk i 

 Haanden iler han gjennem Campoen i en Retning, der 

 staaer lodret paa Vindens; det lange tørre Græs fæ.nger 

 med den allerstørste Lethed, og snart bevæger en lang 

 bugtet Ildbølge sig, knittrende og bragende, hen over 

 iMarkea, idet den drives frem af Vinden og paa sin Vej 

 fortærer Alt', som just ikke er Træer eller større Buske, 

 ikke blot ethvert Græsstraa, enhver lille urteagtig Plante 

 og de mindre Buske fortæres fuldstændig og falde hen i 

 Kulstøv og Aske; men Luerne slaa mange Fod i Vejret, 

 slikke op langs Træstammerne, forkulle Barken, fortære 

 eller udtørre mange Knopper og Grene, saa de henvisnede 

 falde af efter en kortere eller længere Tids Forløb, ja 

 de dræbe vel ogsaa hist og her et helt Træ. 



Ofte er en Vej eller Sti tilstrækkelig til at standse 

 Ildens L'dbredning, eller Natten med sin i Tørtiden meget 

 rigelige Dug gjør det, men i mindre beboede Egne især 

 naar disse ere noget fladere, naa Brandene ofte et umaadeligt 

 Omfang. De fleste brasilianske Rejsende omtale disse Cam- 

 posbrande, og de angive ofte deres Udstrækning til mange 

 Miles , saa at den halve Himmelhvælving om Natten 

 rødmer ved Gjenskinnet. En brændende Campo er for- 

 øvrigt især om Natten et smukt Syn; de med Camposvæxt 

 beklædte Bakker om Lagoa Santa har jeg ofte i Tørtiden 

 seet ligesom omslyngede af sirlige Ildguirlander. 



