26 



kaste, selv uden Brandenes Hjælp, hvert Aar deres Løv 

 og slaa bladløse i kortere eller længere Tid, alt efter hver 

 Arts Natur.*) Da stak man, rimeligvis blot af Kaadhed, 

 Ild paa Græsset, og i et Par Timer var alt fortæret, hvad 

 der var Græs, Urter og smaa Buske; de unge Blade og 

 Skud vare indskrumpede og hang visne paa Træerne; men 

 nu faldt Bladene ikke af, de bleve hængende i et helt Aar 

 og derover; der kom heller ingen nye Skud i deres Sted, 

 men næsten alle Træer bleve staaende bladløse den følgende 

 Regntid, og mange vare helt uddøde, saa at de styrtede sammen 

 ved et svagt Skub. Hos nogle var Udtørringen kun partiel, 

 idet det kun var nogle enkelte Grene, der vare visnede og 

 aldrig mere grønnedes; men paa de øvrige var Livskraften 

 for stærk, den maatte skaffe sig Luft, og efter kortere eller 

 længere Tid brød da Biknopper eller Brudknopper frem 

 paa Stammen, paa unaturlige Steder, og derved fremkaldtes 

 naturligvis en uregelmæssig Forgrening. Ogsaa den stærke 

 Korkdannelse har nu sin Forklaring; den er et Pantser, 

 med hvilket Træerne omgive sig for at beskytte sig mod 

 den udtørrende Ild. iMærkeligt var det at se, at ligesaa 

 ødelæggende som denne Brand var for Træerne , ligesaa 

 meget fremmede den Græssets og Urternes Udvikling; i 

 faa Dage mylrede de frem af den sorte Jord, i en saadan 

 Mængde og med en saadan Kraft, at denne Campo et Par 

 Uger efter Branden overgik i Skjønhed og Rigdom alle 

 andre queimadas, som jeg har seet. 



') Enkelte, som bombacee.rne(Pachira-Arter)ogBignoniaceerne(Tecoma), 

 staa bladløse i flere Maaneder som vore Træer om Vinteren; andre 

 kun i faa Dage, og hos andre afløses jævnt den gamle Klædning 

 af den nye, saa man finder nyt Lov udviklet, inden endnu alle 

 gamjp Blade ere faldne af. 



