40 



anden Kilde, omtrent en engelsk Miil fra den forste, skal 

 være bleven opdaget af rodende Sviin. Hvor rask den 

 vilde Egn er bleven udreven af sin Urtilstand og ved den 

 stigende Handel og Industri tiltager i Kultur, fremgaaer 

 af en Skildring af et Øienvidne fra Aaret 1862. Han for- 

 tæller: »Egnen bærer paa en eiendommelig Maade Præget 

 af et l.and , som forst nylig er udrevet af sin Urtilstand. 

 De rette Linier, som den første civiliserede Vandrer her, 

 nemlig llegeringeus Landmaaler, drog for at inddele Mar- 

 kerne, danne ogsaa Veiene paa Stedet, l^angsmed disse 

 ere i tarvelig Simpelhed en Mængde Bræddehuse opførte, 

 som tjene Besidderne og Forpagterne af Oliekilderne og 

 Arheiderne ved Brøndene til Bolig. Kun hvor et Huus 

 skulde bygges eller en Brønd graves, ere Skovens Træer 

 omhuggede, saaledes at man overalt befinder sig midt i 

 Skoven og ingensteds har fri Udsigt. Saalænge man ikke 

 Midsaae, hvorledes man paa en indbringende Maade skulde 

 anvende det meget Brænde, blev dette opbrændt paa smaa, 

 til dette Øiemed i Skoven udhuggede Pladser. De Træer, 

 som staae ved Kanten af disse Pladser, ere deels svedne 

 deels tilrøgede og true for det meste med at ville gaae 

 ud. Der er her intet, hvorpaa Øiet kan hvile med Glæde, 

 intet af Træernes friske Grønt, som paa andre Steder i 

 saa hoi Grad smykker de kanadiske Urskove. Tvertimød 

 er Bigdommen paa Olie, som hviler i Jordens Skød, 

 allerede trængt op til Jordens Overflade og har ind- 

 skrænket, ja lildeels kvalt Plantevæxten. Den brugbare 

 Jordskorpe er paa mange Steder overdraget med et tæt 

 Lag fortørret Steenolie, en smudsig, klæbrig Masse, som 

 synker elastisk, naar Foden træder derpaa. Den nederste 

 Deel af Træernes Stammer og de Grene, som ere faldne 

 til Jorden, ere alle overtrukne med Sort.« 



