49 



byen Nat-Mee hvert Aar blusse op i '2 til 3 .Vlaaneder fra 

 Toppen af en léiv Høi. 



Men istedetfor at opregne endnu liere, meget talrig 

 forekonnmende mindre Kilder med brændende Gas vende 

 vi os til de berømteste, nemlig dem i Baku. Det er en 

 interessant Skildring, som Dr. med. og russisk Kollegie- 

 raad Lerch giver af sit Besøg der i Juli 1734. Ilden 

 brænder »)i en aflang Fordybning, 20 Tavne lang, men 

 ikke mere end H Favn dyb. Grunden bestaaer mere af 

 Klippe end af Jord«. De største Flammer ere ikke mere 

 end 3 Favne høie; paa nogle Steder bruges den ud- 

 strømmende Gas til at brænde Kalk ved. Ved Forbræn- 

 dingen opstaaer der hverken Røg eller Lugt; selv i Præ- 

 sternes (Ildtilbedernes) Værelser findes smaa Fordybninger 

 med Steen, hvorpaa der sættes en Kjedel. Antændt med 

 noget Græs eller Halm brænder den udstrømmende Gas 

 og kan igjen slukkes, naar man lægger Filt derover. Lige- 

 ledes bruger man den til at opvarme med istedetfor 

 Kakkelovne ved at lede den ind gjennem Rør, og til at 

 oplyse med. 



Med faa Forandringer kan denne over 130 Aar gamle 

 Skildring endnu anvendes paa dette Naturunder, et Beviis 

 paa, hvor stadigt det har holdt sig. Derimod har Maaden, 

 hvorpaa man vinder og benytter den der forekommende 

 Steenolie, væsentlig forandret sig, om end egentlig først 

 1 de sidste Aar. 



Lerch var dengang ogsaa i Balachani, »hvor den 

 sorte Nafta faaes af mange Brønde«. Denne Tatarby 

 ligger midt paa Halvøen. Lerch fandt 26 Brønde i Gang, 

 tidligere havde der endog været 52. »Brøndene ere hen- 

 ved 20 Favne dybe, en af dem flyder rigeligst og giver 

 daglig 500 Batman, hver paa 15 russiske Pund. Den 



Tredie Række. V. 4 



