57 



Han iagttog da til sin ikke ringe Forbauselse, at Vandet 

 ikke alene ikke kom i Kog, men endogsaa fordampede 

 med en overordentlig stor Langsomhed, og medens Vandet 

 ellers flyder ud paa og befugter Metal, forholdt det sig 

 her ganske som Kvægsølv paa Glas, idet det dannede en 

 lille afrundet krystalklar Draabe, der meget livligt dandsede 

 omkring paa den hede Skaal. Slukkede han da Ilden 

 under Skaalen, holdt Vandet sig endnu i kort Tid som 

 svævende hen over det varme Metal; men efterat nogen 

 Afkjøling var indtraadt, fandt en saa heftig Kogning Sted, 

 at alt, saa at sige i et Nu, blev forvandlet til Damp. Et 

 herhenhørende Phænomen blev ligeledes tilfældig opdaget 

 af den engelske Physiker Perkins. Han hørte nemlig 

 engang, som hans Dampmaskine allerbedst arbeidede, et 

 fra Dampkjedelen kommende overordentlig heftigt Knald, 

 der bragte saavel ham som Andre, der hørte det, paa 

 den Tanke, at Kjedelen var sprungen. Ikkedestomindre 

 vedblev Maskinen at arbeide; men efterat Ilden var mind- 

 sket, og Kjedelen saaledes bleven noget afkjølet, strøm- 

 mede Dampen pludselig med en ganske overordenthg Vold- 

 somhed ud i Ildstedet, og ved nærmere Undersøgelse viste 

 det sig da, at Kjedelen havde slaaet en Revne i hele sin 

 Længde. For nærmere at undersøge Sagen ophedede 

 Perkins Kjedelen paany, og efterat P>unden var gjort 

 glødende, blev Vandet pompet ind. Trods Revnen flød 

 Vandet ikke ud; men Maskinen begyndte atter at arbeide, 

 og efterat Ilden var slukket, gjentog den samme vold- 

 somme Dampudstrømning sig atter. 



Det var unægtelig en besynderlig Opgave, Leiden- 

 frost havde løst: at komme Vand i et Kar uden at gjøre 

 det vaadt, og faae Vandet til at koge ved at afkjøle Karret. 

 Leidenfrost's Forsøg fremkaldte derfor den største In- 



