Væsener have forholdt sig derved, hvormeget de have 

 mistet af deres naturlige Eiendommeligheder, hvad de have 

 vundet derved, og hvorvidt de maaskee netop derved ere 

 blevne uundværlige for Menneskene, ere Spørgsmaal, som 

 nok fortjene en nærmere Overveielse. Besvarelsen af disse 

 Spørgsmaal i deres hele Omfang vilde kræve mere Tid og 

 Kundskab end der staaer til min Raadighed; derimod troer 

 jeg nok at kunne vove paa at underkaste den Deel af dette 

 Spørgsmaal, som nærmest vedrører Planteverdenen, en 

 nærmere Undersøgelse 



Hvad forstaaer man da ved Plantekultur? Hvad er det 

 Væsenlige ved de Forandringer, som Planterne lide der- 

 ved? Kan Kulturen virkelig betragtes som en Forædling af 

 Plantenaturen? 



I det daghge Liv bryder man sig ikke meget om disse 

 Spørgsmaal, men lader sig nøie med Resultatet uden at 

 undersøge , af hvad Slags det er og hvorledes det er op- 

 naaet. Empirien spørger kun efter Methoden; hvad Tin- 

 gene ere, hvorledes de forandres og efter hvilke Love, 

 derover gjør den sig intet Regnskab, men overlader det 

 til Videnskaben, som kommer langsomt, men sikkrere af- 

 sted og derfor hyppigt ikke kan holde Skridt med den. 

 Derimod ere disse Spørgsmaal ingenlunde ørkesløse og 

 unyttige for dem , som have gjort sig det til Opgave at 

 studere Livsyttringerne hos Planterne. Thi det er dem, 

 som føre os ind i INaturens Værksted og oplyse os om 

 de Midler og Veie, som den benytter til sine Formaal, 

 og som vi kun behøve at bringe i Anvendelse for at op- 

 naae de samme eller lignende Virkninger. Først fra det 

 Øiebhk af, da Kundskab til Plantens indre Bygning og 

 Stofskifte blev Grundlaget for vore Forskninger, sattes vi 

 i Stand til at aflægge Regnskab for Kulturens hemmelig- 



