82 



Udvikling af disses Masse, at de kunne anvendes til vore 

 økonomiske Formaal. Kulturen skjænker dem begge Dele. 

 Den er istand til at opsamle visse Stoffer i dem ligesom 

 i Roden og Stængelen og derved give dem en forhøiet 

 Brugsværdi. Vi forbauses med god Grund, naar vi sam- 

 menligne vore Kaalsorter, rene Giganter i Bladudvikling, 

 med den \ildtvoxende, høist uanseelige Moderplante, som 

 voxer ved vore Kyster. Hele Plantelegemet er hos dem 

 næsten forvandlet til en saftig Bladmasse. Omtrent det 

 samme er Tilfældet med Salaten og Endivien, hvis Stamme- 

 forældre vi mærkelig nok maa søge paa Kordofans Græs- 

 marker eller i Nepals tiøisletter. Og hvad skal man sige 

 om de dyrkede Løgarter, uden hvilke Ægyptens skjøn- 

 neste og største Pyramide maaskee aldrig var bleven til. 

 Ogsaa den lækkre Artiskok er sikkert først ved de gamle 

 Ægypteres Bestræbelser bleven til det, den nu er. 



Gaae vi nu over til Blomsten, ville vi see, at Kulturen 

 her har fundet en meget rig Mark for sin Virksomhed, 

 om det ogsaa mere har været Skjønhedshensyn end mate- 

 rielle Hensyn, der her have været de ledende. Thi vel 

 har Kulturen ogsaa her undertiden forøget Massen af 

 Stoffet, f. Ex. hos Blomkaalen, hvis Hoved er en forkortet 

 Blomsterstand, men i Reglen er det dog Farve , Form og 

 Beskaffenhed, som ere ændrede. Sammenligner man saa- 

 ledes den vildtvoxende Primula med den kultiverede Have- 

 plante, viser hele Forandringen sig at bestaae deri, at denne 

 sidste har faaet et farvet Bæger og saaledes paa en Maade 

 forvandlet sin oprindelig enkelte tragtformede Blomst til en 

 Doppelttragt. Hos den vildtvoxende Sneebolle ere kun de 

 yderste Blomster i den brede flade Blomsterstand store 

 og golde, men hos den dyrkede have de alle denne Form, 

 og tillige ere de yderste Blomsters Stilke blevne korte, 



