87 



og andre Frugtsorter have paa en lignende IMaade faaet 

 et ædlere Præg. 



Under Dyrkningen og A\len af disse Planter maa 

 Mennesket imidlertid snarl være falden );aa de hensigts- 

 mæssige Arbeider, som uden videre maatle understøtte 

 Ernæringen og forbedre Udbyttet. Bearbeidelsen af Jorden 

 og Vandingen maatte i ethvert Tilfælde snart have frem- 

 bragt saa overraskende Hesultater, at det er let forstaa- 

 ligt, al de nu udgjøre en Deel af det praktiske Agerbrugs 

 Grundsætninger, thi Tilveiebringelsen af rigelig INæring er 

 og var og vil altid være dettes Alpha og Omega. Men 

 med dette væsenlige Punkt hænger et andet paa det Nøieste 

 sammen, saa at man ikke kan skille dem fra hinanden, og 

 det er Plantens Forsyning med en anden Næring end den 

 oprindelige. Thi naar den drives indtil en vis Grad, er 

 det klart nok, at den maa bidrage betydelig til en deelviis 

 Forandring af Plantens Liv og Dannelsesprocesser. Naar 

 altædende Dyr udelukkende ernæres ved et enkelt bestemt 

 Foder, antage de snart en forskjellig Natur, der røber 

 sig baade i deres Legemsbygning og i deres Evner og 

 Tilbøieligheder. Mennesker, der leve af Planter alene, 

 faae andre Egenskaber, et andet Naturel end de, der spise 

 Kjød. De, der fortrinsviis eller udelukkende leve af Græs- 

 hopper, Fisk, Skaldyr osv,, faae noget saa paafaldende eien- 

 dommeligt ved sig, at de let kunne kjendes derpaa fra 

 alle andre Mennesker. Og Planten, som ret kan kaldes 

 et Værkstof for Stoffers Assimilation, den skulde i denne 

 Henseende være mindre modtagelig for Næringsmidlernes 

 Indflydelse? Det er neppe muligt. Om den ogsaa mindre 

 end nogen anden Organisme lader sig paatvinge en be- 

 stemt Næring, har en Forandring af denne ikke desto 

 mindre en tydelig Indflydelse baade paa dens Udvikhng i 



