90 



Planlen ikke et Enkeltvæsen, men fremstiller egenlig en 

 P'amilieforening, i hvilken hvert enkelt Led betinger det 

 andet og indvirker paa det. Borttageisen af et eller andet 

 Led sætter rigtignok ingenlunde det Heles Beslaaen i 

 Fare eller tilintetgjør" den, men gaaer dog ikke hen 

 uden at have Indflydelse paa den. Allehaande Natur- 

 virkninger, som Insektgnav, Frostskade, Vindbrud osv., 

 frembringe slige Beskadigelser, og det er sikkert nok, 

 at den angrebne Plante lider mangeslags Forandringer 

 derved. Eet er let at forstaae, at der er et indbyrdes 

 Forhold mellem Roden og den af samme ernærede Stængel. 

 Angribes hiin derfor saaledes, at væsenlige Dele af den 

 gaae tabt enten paa den ene eller den anden Side, saa 

 maa der indtræde en Stedfortræ.den for at vedligeholde 

 Ligevægten, og de tilovers blevne Dele af Roden altsaa 

 overlage de forsvundnes Virksomhed. Borttager man 

 endeel af et Træes een- eller fleeraarige Skud, mod- 

 tage de øvrige den fra den ubeskadigede Rod ufor- 

 andret opstigende Næringssaft og faae altsaa rigeligere 

 Næring end før; berøver man derimod Roden endeel af 

 dens opsugende Organer, uden samtidig at indskrænke de 

 Dele, som skulle ernæres, indtræder det omvendte For- 

 hold, og Planten sygner hen af Mangel paa Næring. Er- 

 faringen bekræfter denne Lov indtil de mindste Enkelt- 

 heder med Tusinder af Exempler. Vil Gartneren f. Ex. 

 frembringe en yppig Udvikling af Grenene og de dermed 

 forbundne Dele af Planten, saa borttager han omhyggelig 

 Blomster og Frugter; vil han derimod begunstige disse, 

 maa Dele af Slænglen holde for. Det er bekjendt nok, 

 at nian med største Lethed kan faae en ikke blomstrende 

 Afændring af Kartoffelplanten til at sætte Frø, naar man 

 tager Knollerne bort eller hindrer deres Ldvikling. Vil 



