93 



Endelig maa endnu som et ingenlunde forkasteligt 

 Middel til Planteforædling anføres det rette Udvalg af Avls- 

 planter, som hovedsagelig bestaaer i af de til Formering 

 bestemte Frø og r>øplanter fortrinsviis at vælge dem, der 

 ere de kraftigste og derfor love det bedste Afkom. Paa 

 den Maade bevarer man ikke blot Artens Eiendommelig- 

 heder, men ogsaa de større eller mindre Afvigelser, som 

 ellers altfor hyppigt ville forsvinde i de efterfølgende 

 Slægtled. Thi da de derved ligesom slaaes fast, ville de 

 netop kunne give Anledning til en videre Lddannelse af 

 Afarter, Racer og Ændringer. Ved et saadant Avlsvalg 

 ere vore mangfoldige Frugtsorter, Kjøkkenurter og andre 

 Kulturplanter sikkert tildeels opstaaede og bevarede. Men 

 man maa ikke glemme, at ved denne Fremgangsmaade 

 overføres en Mængde af de allerede stedfundne Foran- 

 dringer paa den nye Plante, og at den altsaa egenlig kun 

 bestaaer i at bevare, hvad der for største Delen er ind- 

 ledet eller bragt til Veie paa anden Maade. 



Kaster man nu et Blik paa de forskjellige Midler, 

 af hvilke Kulturen betjener sig for at vinde sine Seire 

 paa dette Omraade, seer man ikke utydelig, hvorledes 

 de egenlig alle gaae ud paa at understøtte og forøge 

 Naturens medfødte Virksomhed, og navnlig anspore Dan- 

 nelsesprocessen til større og usædvanlige Anstrængelser. 

 Der er ikke noget her, som gaaer til paa overnaturlig Maade ; 

 det skeer altsammen efter Stoffernes og de i dem boende 

 Kræfters naturlige Virksomhedsgang. Kulturens Resultater 

 ere ikke Vidundere. Naar Skovæbletræets lille bedske 

 Frugt i Gartneriets Høiskole uddannes til en stor, saftig 

 og sød Frugt, saa er der derved ikke skeet andet, end at 

 Frøhuset er blevet forøget med nogle tusinde Celler, 

 Garvestoffet blevet til Sukker og nogle andre af Celleind- 



