96 



Kulturtilstanden i Virkeligheden er for Planten, og hvor lidt 

 den egenlig fremgaaer af dennes Natur og Ldvikljngsrnaade, 

 kan endnu fremhæves den Omstændighed, at alle Kultur- 

 planter sprænge deres Lænker og vende tilbage til deres 

 oprindelige Tilstande, saasnart man overlader dem til sig 

 selv. Vi kalde det en P'orvildelse. men det er egenlig 

 ikke andet end en Fastholden ved den lovlige Tilstand 

 og en Bestræbelse for at bevare Selvstændigheden. 



Ifølge disse Resultater kunne vi ikke betragte vore 

 tykke Roer, vor oppustede Blomkaal, alle de forfængelige 

 Former af oppyntede Blomster, de pluskjæbede Æbler, 

 Oranger og andre Frugtsorter som andet end Vanskab- 

 ninger og Misdannelser. Vore Haver ere altsaa ingen- 

 lunde høiere Dannelsesanstalter, Plantegeniens Høiskoler, 

 men snarere Forsørgelsesanstalter for Kretinere, Tykkerter 

 og Rækler, — Opklækningsanstalter for Puslinger, tykbugede 

 og klumpfodede Individer, for oppustede Pyntenarre, guul- 

 sotige Vanskabninger, — kort sagt, de usleste Plante- 

 vagabonder, hos hvilke ikke engang den berømte Dan- 

 nelsesanstalt i Abendberg kunde gjøre sig Haab om nogen 

 Bedring. 



Hvis jeg ved denne uventede Erklæring maaskee er 

 traadt Deres forudfattede Meninger noget for nær eller 

 har tilintetgjort en eller anden skjøn Drøm, maa De holde 

 mig det som Plantephysiolog tilgode, thi jeg kan som 

 saadan kun have Naturen for Øie og maa lade alle andre 

 Hensyn ude af Betragtningen. 



Hermed kunde jeg betragte min Opgave som løst, 

 men jeg føler Trang til ikke at skilles fra Dem med et 

 saa trøstesløst Billede af Plantekulturens Resultater. Tillad 

 mig derfor ogsaa til Slutning at betragte Sagen fra en 

 anden Side, idet jeg ombytter Plantephysiologens Stand- 



