106 



Neptuns ere ringe i Sammenligning med Jupiters og Sa- 

 turns. Det fremgaaer heraf, at disse to store Planeter 

 maae have en overveiende Indfl^'delse, og en nærmere 

 Undersøgelse har vist, at de ere de eneste, som indvirke 

 kjendelig paa alle de andre Planeters Bevægelser. De 

 andre have kun en kjendelig Indflydelse paa deres Nabo- 

 planeter, paa dem, hvis Baner ligge umiddelbart indenfor 

 eller udenfor deres egen. Det er øiensynligt, at der heri 

 ligger en overordentlig stor Lettelse for Beregningen af 

 de gjensidige Paavirkninger. Men endogsaa Jupiters og 

 Saturns Masser ere smaa i Sammenligning med Solens. 

 Planetmassernes forholdsvise Lidenhed og de særdeles 

 store Afstande i Forbindelse med den Omstændighed, at 

 Banernes Form kun afviger lidt fra Cirkelen, og at de 

 Flader, i hvilke Banerne ligge, næsten alle falde meget 

 nær ved hverandre med meget ringe indbyrdes Heldnin- 

 ger, — alle disse Forhold bevirke, at de virkelige Be- 

 vægelser kun afvige lidet fra dem, der vilde finde Sted, 

 dersom Solens Tiltrækning var den eneste, der var virk- 

 som, og at navnlig Afvigelserne indenfor kortere Tidsrum 

 ikke ere større, end at Keppler kunde see sine berømte 

 Love igjennem dem, idet han kunde betragte dem som 

 beroende paa lagttagelsesfeil. 



Det kan ikke være vor Hensigt her at trænge ind i 

 disse gjensidige Indvirkningers Theori; vi ville indskrænke 

 os til en Fremstilling af nogle af de mærkeligste af deres 

 Følger. 



Som vi ovenfor have seet, ere Jupiters og Saturns 

 Masser de største af alle Planeternes; det ligger da nær 

 at formode, at disse to Planeter ikke blot maa virke for- 

 holdvis stærkt paa de andre, men at de ogsaa navnlig 

 maa paavirke hverandre stærkt. Newtons Samtidige, den 



