108 



kaste Uipparchs Iagttagelser som upaalidelige; men La- 

 place kunde ikke slaae sig til Ro ved saaledes at over- 

 hugge Knuden uden en nærmere Forskning. Han under- 

 kastede paany Lovene for de to Planeters gjensidige Ind- 

 virkning en grundig Undersøgelse, og det lykkedes da 

 hans skarpe Tænkning at see, at Grunden til Forandrin- 

 gerne i Omløbstiderne laae i et Forhold, som hans For- 

 gængere ikke havde ændset, deri nemlig, at to Saturns- 

 omløb meget nær vare saa lange som 5 af Jupiters. 

 Laplace beviste, at dette simple Forhold imellem Læng- 

 derne af de to Planeters Omløbstid nødvendig maatte med- 

 føre Forandringer af den Beskaffenhed, som Iagttagelserne 

 havde vist, nemlig en samtidig Aftagen af den ene Planets 

 Omløbstid og Tiltagen af den andens. Han beviste frem- 

 deles, at Forandringerne vare periodiske, og at Perioden 

 omfattede omtrent 930 Aar, hvorved det da blev let for- 

 klarligt, at Halley og Lambert, som havde sammen- 

 lignet Iagttagelser fra forskjellige Tidspunkter, vare komne 

 til forskjellige Resultater. Forandringernes stadige Vexel 

 fjernede naturligvis enhver Frygt for, at der fra dem 

 skulde komme nogen blivende Forstyrrelse i Planetsystemet. 



Almengyldigheden af Newtons Tiltrækningslove var 

 bleven sat paa en streng Prøve ved disse saa længe ufor- 

 klarlige Forstyrrelser i Jupiters og Saturns Bevægelser; 

 men den gik seirrig ud af Prøven. Den blev kort Tid 

 efter sat paa en ny Prøve ved nye Afvigelser, som længe 

 modstod ethvert Forsøg paa Forklaring, men dog endelig 

 fandt den paa en høist mærkelig Maade. 



Den 13de Marts 1781 havde William Herschel 

 opdaget Lranus. Astronomerne gave sig naturligvis strax 

 ifærd med at iagttage denne nye Planet for at bestemme 

 dens Bane, og allerede i Aaret 1789 gav Delambre Ta- 



