111 



fra Virkningen til Aarsagen end omvendt, og Vanskelig- 

 hederne vare i dette Tilfælde overordentlig store. Selv 

 om man kom til et Resultat, maatte Grændserne for 

 Usikkerheden i dette være temmelig vide, fordi selve de 

 Uregelmæssigheder i Bevægelsen, som man gik ud fra, 

 vare noget usikkre paa Grund af de uundgaaelige Feil i 

 Iagttagelserne. 



Det gjaldt først om tilnærmelsesvis at vide den søgte 

 Planets Afstand fra Solen. Den kunde ikke være nær- 

 mere ved Solen end Saturn; thi saa maatte den, for at 

 udøve den Indvirkning paa Uranus, som Iagttagelserne 

 viste, have en saa stor Masse, at den ogsaa vilde frem- 

 bringe kjendelige Forstyrrelser i Saturns Bevægelse, af 

 hvilke man ikke havde fundet noget Spor. Bvis dens 

 Bane laae imellem Saturns og Uranus's, maatte den af 

 samme Grund være meget nærmere ved den sidste end 

 ved den første; men i saa Fald kunde dens Masse kun 

 være meget lille, naar den ikke skulde frembringe stær- 

 kere Forstyrrelser, medens en saadan ringe Masse paa 

 den anden Side kun kunde have nogen Virkning, saalænge 

 som de to Planeter i deres Gang vare nær ved hverandre. 

 Der var da al Grund til at søge den nye Planet udenfor 

 Uranusbanen og det i en temmelig stor Afstand fra denne, 

 men paa den anden Side dog ikke større, end at Afstan- 

 den fra Uranusbanen blev forholdsvis betydelig mindre 

 end fra Saturnsbanen. Nogen Veiledning kunde Le Ver- 

 ri er vente i det Forhold, hvorefter de kjendte Planeters 

 Afstande fra Solen voxede. Vel har man ikke kunnet 

 paavise nogen Naturlov, som bestemmer Forholdet imel- 

 lem de efter hinanden følgende Planeters Afstande; men 

 en simpel Betragtning af disse Afstandes Størrelse , saa- 

 danne som Iagttagelserne have givet dem, viser, at enhver 



