113 



at væie en Planet derved, at den i Mellemtiden havde 

 flyttet sig et lille Stykke. 



Le Verriers Opdagelse af denne nye Planet, som 

 blev kaldet Neptun, er en af Videnskabens smukkeste 

 Seire , og den afgav det uomstødeligste Bevis for Rigtig- 

 heden af Newtons Lære. Samtidig med Le V errie r havde 

 en engelsk Mathematiker Adams arbeidet paa Løsningen 

 af den samme Opgave, og han vilde rimeligvis have 

 naaet Maalet først, dersom ikke forskjellige Uheld havde 

 forsinket Fuldførelsen af hans store Arbeide. 



Le Verrier har senere ved nøiagtige Undersøgelser 

 af Merkurs Bevægelse fundet lignende Uoverensstemmel- 

 ser, som dem Uranus frembød. Han er tilbøielig til at 

 antage, at ogsaa disse bevirkes af en ukjendt Planet, som 

 da maa have sin Bane indenfor Merkurbanen, eller at der 

 maaskee her istedetfor en enkelt Planet findes en Gruppe 

 af planetariske Smaalegemer. Det er i denne Henseende 

 mærkeligt, at det blev oplyst, at en Læge Lescarbault 

 i en lille fransk By Orgéres allerede 1845 havde iagttaget 

 en lille sort skiveformet Plet, som gik hen over Solens 

 Skive, og som han allerede dengang havde antaget for at 

 være en ny indre Planet. Nogen Sikkerhed for Tilstede- 

 værelsen af en saadan Planet haves imidlertid ikke endnu. 



Under den stadige Indvirkning af alle de andre Pla- 

 neters Tiltrækning, som paa Grund af de ulige store Om- 

 løbstider idelig forandres i Henseende til Styrke og Ret- 

 ning, kommer enhver enkelt Planet til at følge en meget 

 indviklet Vei, der paa en vis Maade kan siges at slynge 

 sig rundt om den regelmæssige elliptiske Bane, som den 

 vilde følge, hvis den kun paavirkedes af Solens Tiltræk- 

 ning. Men Virkningen indskrænker sig ikke hertil; i 

 Tidernes Løb forandres selve denne Bane; baade dens 



