t20 



Forhold til Længden af Jordbanens lille Axe; jo større 

 denne er, desto mindre er Varmemængden og om- 

 vendt. Men da den store Axes Længde i Jordbanen 

 altid er den samme , saa vil der være en nøie Forbin- 

 delse imellem Længden af den lille Axe og Jordbanens 

 Excentricitet; saaledes at der til en større Excentricitet 

 svarer en mindre Længde af Banens lille Axe og altsaa 

 en større Varmemængde. Vi have altsaa her en Forandring 

 i Varmen som en nødvendig Følge af Excentricitetens 

 Forandring. En nærmere Betragtning af Forholdene viser 

 imidlertid, at den Indflydelse, som en saadan Forandring 

 vilde have paa Klimaet, er aldeles forsvindende. Længden 

 af Ellipsens mindste Tværlinie aftager nemlig i et langt 

 mindre Forhold end Excentriciteten voxer. Beregner man 

 saaledes Længderne af de mindste Tværlinier i to Ellipser, 

 som begge have en største Tværhnie paa 1000 Alen, og 

 af hvilke den ene har Excentriciteten yq^oj ^^^ anden 

 yJJq, hvilket netop er Jordbanens mindste og største 

 Excentricitet, saa finder man i den første Ellipse en V^ærdi, 

 som kun er omtrent yJ^^ Alen mindre end 1000 Alen, 

 og i den anden Ellipse 997 Alen. Varmemængderne, som 

 Jorden modtager naar Excentriciteten er størst og naar den 

 er mindst, ville altsaa forholde sig som 1000 til 997, og 

 Forskjellen vil kun være jy^^Q af hele Varmemængden, 

 hvilket hverken kan gjøre til eller fra. 



Der staaer da tilbage at undersøge, om Excentricite- 

 tens Størrelse kan have nogen Betydning med Hensyn til 

 Fordelingen af Varmemængden paa Aarstiderne og paa de 

 forskjellige Dele af Jorden. Er Excentriciteten meget lille, 

 saa at Solen staaer meget nær ved Jordbanens Midtpunkt, 

 saa vil den fra Solen kommende Varmemængden fordeles 

 lige til den nordlige og den sydlige Halvkugle; Aarstiderne 



