133 



ikke engang en Kaktus kunde fæste Kod, afløste de ned- 

 brudte Klippebrudslykker og tillod os al komnne frem i 

 rask Trav. Vandrullede Smaastene viste sig af og til, og 

 to Timers Ridt bragte os til et ubyre Leer-Nedlag med 

 Brudstykker af tynde Muslingskaller — rimellgviis Bunden 

 af den gamle Sø. Jordbunden blev efterhaanden mere 

 sandet, Skallernes Mængde og Mangfoldighed tog til; tilsidst 

 bestod det hele Nedlag af fiint Leer og Sand med en for- 

 bausende Mængde smaa Sneglehuse. Høie, dannede ved 

 at Flyvesandet havde samlet sig om Grupper af Mesquit- 

 buske, saa at blot Grenene vare frie, gave Slettens Over- 

 flade nogen Afvexling. Nogle faa sorte Klæger kom og 

 summede omkring Hestene, og en stor Guldsmed med 

 plettede Vinger flagrede os forbi; disse Insekters Nær- 

 værelse var saa meget mærkeligere, som Afstanden fra 

 Vandet ikke var under to Mile, og hvor ubetydelige 

 disse smaa Skabninger end vare, var Synet af dem dog 

 opmuntrende og lettede den mørke Stemning, som altid 

 følger med den fuldstændige Mangel paa dyrisk Liv. Kl. 

 lOi f. M. naaede vi Vandet efter 13^ Times Ridt; Hestene 

 vare meget trætte, sultne og halvgale af Tørst, Vandet 

 brakt og varmt; det kommer fra et stort Vandspring, som 

 hæver sig i Dybet af en Kløft, og boblede og kogte paa 

 Grund af den stadige Udvikling af en Luftart — for- 

 modenlig Kulsyre. Det løber mod Nordost som en Bæk, 

 der giver omtrent 500 Galloner Vand i Minutet, men 

 taber sig ikke en halv Fjerdingvei derfra sporløst i den 

 løse Jordbund. Den Kløft, hvoraf det springer ud, kom- 

 mer fra Sydvest og danner en lille Dal af nogle hundrede 

 Alens Brede, bedækket med Buske og grovt Græs, mellem 

 hvilke Bækken slangebugter sig fra den ene Side til den 

 anden. Dens Speil er kun omtrent 40 Fod under Ør- 



Tredie Række. V. 9 



