138 



Fod under det almindelige Niveau; i disse Kjedler koger 

 uafladelig en blaalig Leergrød med en dump Mumlen, ud- 

 sendende rigelige Svovldampe og uhyre Blærer, som, idet 

 de briste, kaste Dyndmasserne flere Fod i Veiret. Under- 

 tiden koge disse Kjedler over, og Indholdet flyder da bort 

 som en Dyndflod henimod Saltsøen. Dette syntes saa- 

 ledes at have været Tilfældet for ikke længe siden, da vi 

 stødte paa en af disse Dyndfloders Bane, der endnu ikke 

 var ganske tør, en lille Fjerdingvei fra Dyndvulkanen. At 

 den vulkanske Kraft har været meget voldsommere her i 

 tidligere Perioder, bevise deels de før omtalte Lavamasser, 

 deels de over Sletten spredte Brudstykker af Pimpsteen. 



Vort Besøg varede kun 5 Kvarteer. Solen var alle- 

 rede brændende hed, vort Vandforraad kunde ikke med 

 den strengeste Sparsommelighed vare mere end 3 Timer, 

 og det Vandingssted , vi forlode igaar, var ikke mindre 

 end to Mile borte; rigtignok angav Kortet en Kilde 

 en Miils Vei mod Nord, men da vi ikke kjendte Land- 

 mærker, som kunde vise os Vei til den, vilde det være 

 altfor dristigt at spilde Tid paa at lede efter den. Vi 

 kunde derfor kun hilse de fristende Gjenstande i vor 

 Nærhed, som vilde kræve mange Dages Undersøgelse, med 

 et Åfskedsblik og vendte atter vore Hestes Hoveder mod 

 Vandet, dragende mod Sydvest for at undgaae Sand- 

 bakkerne, som havde voldt os saameget Bryderi forrige 

 Nat. Vi fik snart Grund til at lykønske os til at være 

 blevne klar af Flyvesandet. Alt som Dagen skred, tiltog 

 Vinden og hvirvlede Sandet op i sorte Skyer, gjennem 

 hvilke Jose erklærede det for umuligt at reise; det vilde 

 i det Mindste været overordenlig ubehageligt. Det var i 

 Regntiden, og vi saae Regnbyger i stor Afstand, men 

 ingen af dem kom os nær. De første 2 — 3 Fjerdingvei, 



