153 



nok; men det er vSolens Varme, vi føle, og ikke dens Lys. 

 Varme og Lys ere allid forenede«. Nu vel, jeg fortænker Dem 

 ikke i, at De svare saaledes; thi de fleste Physikere have indtil 

 for 30 Aar siden svaret det Samme. — Men naar Lys altid led- 

 sages af Varme, paatrænger den Tanke sig dog let, om ikke 

 Varme og Lys blot ere forskjellige Ytlringer af et og samme 

 Princip. Physiken har nu underkastet Spørgsmaalet en om- 

 hyggelig Prøvelse og er derved kommet til den Anskuelse, at i 

 det enkeltfarvede Lys, som vr kunne udskille af Sollyset ved 

 Hjælp af et gjennemsigtigt Prisma, Varmeevnen altid er 

 uadskillelig forenet med Lysevnen, saa at en Aftagen af 

 den ene medfører en Forringelse af den anden i det 

 samme Forhold, saaledes som det netop maa være, naar 

 Varme og Lys kun ere Virkninger af det samme Agens. 

 Derimod ere ved Lys af forskjellig Art Varmeevnen og 

 Lysevnen forbundne i meget forskjellige Forhold. Guult 

 Lys varmer, naar Klarheden er den samme, mere end 

 blaat, rødt mere end guult. Nærmest ved de røde Straaler 

 forekommer der endelig i Solspectret nogle Straaler, som 

 slet ikke lyse, men blot varme: de saakaldte mørke Varme- 

 straaler. De ligne ellers i alle physiske Henseender de 

 lysende Straaler, men adskille sig fra dem i deres Virk- 

 ning paa det menneskelige Øie. Saadanne mørke Varme- 

 straaler er det, vore Kakkelovne udstraale, og de udsende 

 først lysende Varmestraaler, naar de begynde at gløde. 



Saaledes bliver der som Forskjel mellem Varme- og 

 Lysstraaler intet Andet tilbage end den forskjellige For- 

 nemmelse, som de frembringe, eftersom de træffe Huden 

 eller Øiet, idet de i den første fremkalde Fornemmelse 

 af Varme, i det sidste af Lys. Tør vi nu af disse for- 

 skjellige Virkninger slutte, at vi her have med to forskjel- 

 lige physikalske Agentier at gjøre? Det kunne vi vel neppe, 



