154 



naar vi overveie, hvad der før blev sagt om den elektriske 

 Strøms forskjeilige Virkninger og om den mechaniske Pir- 

 ring af forskjeilige Nerver. De Straaler, der udgaae fra 

 lyse eller varme Legemer, og som Physikerne ansee for 

 en svingende Bevægelse af et overalt udbredt Stof, Lys- 

 ætheren, maa ligeledes regnes med iblandt de forskjei- 

 lige Nervepirringsmidler, og de frembringe ligesom alle 

 andre Nervepirringsmidler forskjelligartede Indtryk, naar 

 de virke paa forskjeilige Nerver, og altid saadanne Ind- 

 tryk, som høre til det vedkommende Nerveapparats eien- 

 dommelige Kreds af Fornemmelser. 



Vi ere saaledes komme til den af Johannes Miiller 

 opstillede Lære om de specifike Sandsningsenergier, det 

 betydeligste Fremskridt, som Sandseorganernes Physiologi 

 har gjort i den nyere Tid. — Vore Fornemmelsers Qva- 

 litet, hvad enten den yttrer sig som Lys eller Varme, Lyd 

 eller Smag osv., afhænger ikke af de virkende ydre Gjen- 

 stande, men af den Sandsenerve, som modtager Indtrykket. 

 Hvis De ynde paradoxe Udtryk, kunne De sige: Lys bliver 

 først Lys, naar det træffer et seende Øie; ellers er det 

 kun Æthersvingninger. 



Paa lignende iMaade forholder det sig med Lysfor- 

 nemmelsernes Modifikationer, Farverne. Æthersvingninger 

 med forskjellig Svingningshastighed frembringe forskjeilige 

 Farver, de hurtigere Violet, de langsommere, eftersom 

 Svingningstiden tiltager mere og mere, Blaat, Grønt, 

 Guult, Orange og Rødt. Naar Lys af forskjellig Farve 

 bliver blandet, opstaaer en ny Farve, en Blandingsfarve, 

 som altid nærmer sig mere til Hvidt end nogen af de 

 enkelte Farver, hvoraf den blev sammensat. Men Blan- 

 dingsfarver af ganske eens Udseende kunne være sam- 

 mensatte paa den forskjelligste Maade, og deres Lig- 



