158 



kastes tilbage, som om det kom fra Gjenstande, der laae 

 ligesaa langt bagved Speilet, som de virkelige Gjenstande 

 ligge foran det. Træder der Lys fra Speilbilledet ind i 

 Øiet, bliver det naturligviis brudt paa samme Maade og 

 træffer de samme Punkter af Nethinden, som det Lys vilde 

 gjøre, der var udgaaet fra et virkeligt Legeme, som be- 

 fandt sig paa det Sted, hvor Speilbilledet viser sig. Den 

 af Synssandsen fremkaldte Forestilling construerer altsaa 

 strax et Legeme paa Speilbilledets Plads, og tillægger 

 dette den samme Grad af Bestemthed og Evidents som 

 de Legemer, vi umiddelbart betragte, og Billedets tilsyne- 

 ladende rumlige Stilling holder sig uforandret, uagtet vor 

 Forstand er overbeviist om dets Ikke-Existents. 



Paa lignende Maade forholder det sig med Kikkerter 

 og iVlikroscoper. I disse Instrumenters Glas bliver Lyset 

 brudt saaledes, at det, naar det forlader Instrumentet, ud- 

 breder sig paa samme Maade, som om det udgik fra en 

 forstørret Gjenstand, og den, som nu seer i Instrumentet, 

 troer da virkelig, at han seer denne forstørrede Gjenstand. 



I hvilke Retninger de Gjenstande, som vi see, befinde 

 sig, bedømme vi altsaa af de afficerede Steders Beliggen- 

 hed paa Nethinden. Vi erholde derved et perspectivisk 

 Billede af Omverdenen, ligesom ogsaa det optiske Billede 

 paa Nethinden er et saadant. Af et rigtigt perspectivisk 

 Billede af Gjenstande, som have en regelmæssig velbe- 

 kjendt Form, kunne vi vel i Almindelighed danne os en 

 temmelig rigtig Dom over de fremstillede Gjenstandes 

 Udstrækning i Dybden, navnlig naar der kommer en rigtig 

 Anbringelse af Lys og Skygge til. Derfor ere gode per- 

 spectiviske Tegninger af Dele af Maskiner, det Ydre eller 

 Indre af Bygninger osv. fuldkommen tilfredsstillende, fordi 

 vi vide, at Tegningen skal fremstille Gjenstande af regel- 



