163 



Tryk, seer et andet bevægeligt Billede ved Siden af den. 

 Af lignende Art ere ogsaa de tilsyneladende Bevægelser, 

 som indtræde ved Svimmelhed. De kunne for Størstedelen 

 forklares af en falsk Bedømmelse af Virksomheden i de 

 Muskler, som bevæge Øiet. Derfor finder f. Ex. en Feber- 

 syg, for hvem de ydre Gjenstande stundom synes at dandse 

 omkring, fordi han bedømmer sine Øiemusklers Virkning 

 paa Øiets Stilling urigtig, Lindring, saasnart han fæster 

 sine Øine paa et fast Punkt, hvorved Aarsagen til disse 

 tilsyneladende Bevægelser ophører. Naar man har dreiet 

 sig hurtig rundt, seer man, naar man atter staaer stille, 

 de omgivende Gjenstande udføre en tilsyneladende Be- 

 vægelse i modsat Retning. Naar man, medens man kjører 

 paa en Jernbane, i længere Tid har betragtet de Gjen- 

 stande, man farer forbi, forekommer det En, naar man 

 seer ind i Vognen, at Gjenstandene i denne bevæge 

 sig i modsat Retning. Har man i nogen Tid seilet paa 

 Havel under stærk Bølgegang, troer man senere paa Landet 

 at see en lignende Bevægelse af det Værelse, hvori man 

 befinder sig, som den, der fandt Sted i Skibets Kahyt. 1 

 disse Tilfælde har der dannet sig en falsk Vane i vor 

 Dømmekraft. Medens den virkelige Bevægelse fandt Sted, 

 maatte man, naar man vilde fixere en Gjenstand, selv be- 

 væge sine Øine paa en tilsvarende Maade. Saaledes op- 

 staaer der nu en ny Øvelse, som lærer, hvilken Spænding 

 man skal give sine Øiemuskler for at fixere en Gjenstand. 

 Naar den virkelige Bevægelse derefter ophører, vil man 

 da vedblive med at fixere Gjenstandene paa samme Maade. 

 Men nu indtræder der ved den samme Spænding af Øiets 

 Muskler en Forskydning af Nethindebilledet, da Gjenstan- 

 dene ikke mere bevæge sig i Overeensstemmelse med 

 Øiets Bevægelser, og man troer da at see de faste Gjen- 



