190 



Fjelde, der ragede høit op over Skovbæltet, et eensartet 

 graat eller graaguult Udseende, som kun paa et Par Steder 

 nær ved Toppen gik over i en mørkere Afskygning. Jeg 

 var derfor tilbøielig til at tiltræde den Mening, at den 

 saa meget omtalte sorte Farve beroede paa et Øienbedrag, 

 og i denne Anskuelse bestyrkedes jeg efter at have be- 

 steget de høiere Bjergtoppe flere Gange. Paa de flade 

 Dele af disse saae jeg vel Vandpytter, bevoxede med Aa- 

 kander (Nymphæa)og Aponoge ton- Arter, men hverken 

 i disse smaa stillestaaende Pytter eller ved deres Bredder 

 kunde jeg opdage nogen Plantevæxt, der paa nogen Maade 

 kunde forklare Fjeldenes Farvning. Alligevel skulde jeg 

 meget snart blive overbeviist om det Modsatte. I Løbet 

 af de følgende Maaneder medførte gjentagne Tordenveir 

 svære Regnfald, og i December saae jeg paa flere Steder 

 paa de mod Byen vendende Fjeldvægge fuldkommen sorte 

 Striber, der pegede nedad og ved deres mørke Farver 

 dannede en skarp Modsætning til de øvrige Steen- 

 massers Udseende. Paa nogle faa Dage voxede disse 

 Striber betydelig i Brede og Længde, og der viste sig 

 nye paa Klipper, der tidligere havde været guulgraa. INu 

 var Tiden kommen til at undersøge dette paafaldende 

 Naturphænomen, og for at efterspore dets Oprindelse be- 

 steg jeg den første klare Morgen Pedra Songue, et 

 af de høieste Bjerge i Provindsen. Da jeg var kommen 

 op paa dets Ryg, fandt jeg, at den vedvarende Regn 

 havde bragt alle Damme til at flyde over og fyldt enhver 

 Fordybning med Vand, og ved Bredderne af alle disse 

 Vandbeholdninger, som for det Meste vare bedækkede med 

 golde Mosser, vaktes min Opmærksomhed strax af et skin- 

 nende sort Stof, som bredte sig i alle Retninger og med 

 faa Afbrydelser lige til Klippens Rand og dens lodret 

 affaldende Skrænt, nedad hvilken jeg saae det fortsætte 



