191 



sig langs med de af de overflydende Pytter dannede 

 sinaa Vandløb. Undersøgelsen af delte sorte Stof med 

 en stærk Lupe viste mig strax, at det var en Traadalge, 

 og fra det Øieblik var »de sorte Fjeldes« Gaade løst. 

 Næste Dag underkastede jeg den en omhyggelig mikro- 

 skopisk Undersøgelse, hvorved den viste sig at være en 

 ny Art af Slægten Scytonema, som kommer frem i 

 Kegntiden og formerer sig saa hurtigt, at den inden meget 

 kort Tids Forløb dækker hele Bjergenes øverste Bælte. 

 Regnfaldet i Begyndelsen af Aaret især i Marts og April 

 ledsages af svære Tordenveir, ofte ogsaa af tykke Taager, 

 som indhylle Klippetoppene fra Daggry til iMiddag og 

 frembringe et varmt og fugtigt Lufthav, som ganske na- 

 turlig begunstiger den hurtige Væxt og Formering af 

 denne Alge, der iøvrigt ogsaa hører til en meget frugtbar 

 Slægt. I meget vaade Aar ere de fleste høiere Fjeldpar- 

 tier derfor bedækkede med denne sorte Scytonema alle- 

 rede i Slutningen af April, hvorimod i Aaringer med spar- 

 sommere Regnfald kun enkelte Klippekløfter og nogle faa 

 Klippevægge vise mere eller mindre af denne Alge-Be- 

 klædning. Snart efter indtræder den tørre Aarstid i Slut- 

 ningen af Mai, Synskredsen er da i Almindelighed klar 

 og straalende, og de sorte Smaaplanter begynde nu at 

 affarves af den stærke Hede. Lidt efter lidt blive de tørre 

 og sprøde og skalle efterhaanden fuldstændig af, hvorved 

 Klipperne selvfølgelig miste deres mørke sorte Udseende 

 og igjen vise sig med deres naturlige graa eller graa- 

 brune Farve indtil næste Foraar. 



Til Slutning maa jeg bemærke, at denne vidunderlige 

 Udvikling af Scytonemer i saa uhyre Masser ikke er 

 indskrænket til den omtalte Bjergkjæde; den strækker sig 

 ogsaa med større eller mindre Afbrydelser mod Øst og 

 udøver en meget vigtig og velgjørende Indflydelse paa 



