198 



ter i Skovene o. s. v. ; paa Campos ere de sjeldnere og 

 uanseligere. Af Biller ville vi finde en Del; især ville 

 de store grønne , metalglindsende , af Mider plagede 

 Skarnbasser (Copris, Zizyphus, Phauæus o. s. v.) falde i 

 Øjnene, naar de spadsere om paa Vejene, og ere ivrigt 

 beskjæf ligede med at trille afsted med store Møgkugler; 

 i disse have de nemlig nedlagt deres Æg, og de trans- 

 portere dem nu bort for at gjemme dem i Jorden eller 

 paa andre sikkre Steder. Paa de mere sandede Steder ville 

 vi se de .tragtdannede Faldgruber , i hvilke Myreløven 

 lurer paa den lille Myre; Rovbiller løbe om paa Jorden 

 med opløftet Bagkrop, og paa Træstammerne kunne vi 

 finde de store brogede Træbukke. Men af de i vore 

 tempererede Klimater saa almindelige Løbebiller (Cara- 

 biner) vil der ikke være en eneste at finde; den Rolle, 

 som disse spille hos os, udføres i Tropelandene af de 

 paa Arter og Individer saa talrige Myrer. Det første In- 

 sekt, man vil møde, ved at betræde en Campo, vil sikkert 

 være en Myre; Sauva-Myrens eller »den bladskærende 

 Myres« store Tuer, der i Udseende ligne en mange Fod 

 bred lav Høj , ville vi træffe paa utallige Steder især un- 

 der »fruta de lobo« -Træerne*). Banede Veje, saa nøgne 

 som Muldyrstierne, sno sig ligesom disse hen mellem 

 Camposgræsset; dem have Tusinder af smaa Myrers Fød- 

 der tildannet, og vi se ofte deres Hærskarer i travl Virk- 

 somhed ile frem og tilbage, idet de slæbe de afskaarne 



Solanum Lobolobo. Hvad Forbindelse der er mellem Myretuen 

 og dette Træ, er mig ikke ret klart; mulig søge Myrerne for- 

 trinsvis hen under dettes Rødder, men rimeligvis er dog For- 

 holdet det, at de slæbe dets Frugter og dermed ogsaa dets Frø 

 ned i deres Tuer, og idet da et og andet Frø spirer og udvikler 

 sig, finde vi Tuerne næsten altid beplantede med Træer af 

 denne Art. 



