201 



forvirrede og raadvilde om mellem hverandre; stadigt for- 

 øges deres Tal, thi Byen har sine Forsvarere, »Soldater«, 

 der med opspærrede Kindbakker dristigt ile Faren imfide 

 og gjerne ville bide, om de kunne; men deres Bid er saa 

 svagt og umærkeligt, og de genere saa lidt, at man gjerne 

 kan have Hænderne og Armene fulde af dem næsten uden 

 at mærke dem. Som hos Myrerne, Bierne og de fleste 

 andre selskabelige Insekter flndes her flere forskjellige 

 Former, nemlig ikke blot de to kjønnede, men ogsaa 

 kjønsløse; ja Termiterne have af disse sidste endog flere 

 end ellers, nemlig hele tre. De to af disse ere Byens 

 egentlige Beboere; de ere tilstede i talrig Mængde og 

 omtrent i lige Forhold; det er de saakaldte « Soldater« og 

 »Arbejdere«. Saavel hine som disse ere blege og blinde 

 Smaadyr, af knap 2"^ Længde og vingeløse; thi deres Kald 

 fører ikke med sig, at de skulle forlade den mørke Boligs 

 labyrinthiske Gange. Soldaterne ere langt mere vævre end 

 Arbejderne; disse sidste søge kun at komme ind i Boli- 

 gen igjen og skjule sig, og de bevæge sig med deres 

 tykkere Bagkrop meget langsommere; hine derimod komme 

 frem, løbe ud paa Boligens Overflade og paa Træstam- 

 men og opsøge Fjenden, slæbe Æg og Unger i Sikker- 

 hed og banke ofte heftigt med Hovedet mod Lerklum- 

 perne, idet de derved tilkjendegive deres heftige Vrede. 

 De ere ogsaa lette at kjende fra Arbejderne derved, at 

 deres sorte lille Hoved har en stejl Pande, der plud- 

 selig forneden løber ud i en kort lige og spids Braad, 

 hvortil der hos Arbejderne ikke er Spor. Foruden disse 

 to kjønsløse Former gives der en tredie, der er mindre 

 talrig, man kunde endog kalde den sjelden; thi ofte kan 

 man gjennerasøge flere Boliger uden at finde Spor til 

 den. Dens Individer ere ikke saa lidt større end hine, 



