202 



navnlig er deres Hoved større, men mest betegnende er 

 det dog, at deres Kindbakker naa en saa overordentlig og 

 paafaldende Længde, at de næsten blive ligesaa lange som 

 Hoved og Krop tilsammen. Man skulde tro, at Bestemmel- 

 sen var, at de skulle forsvare sig og deres Medborgere med 

 dem, men dette synes ikke at være Tilfældet; til at bide 

 med ere disse store Kindbakker, som ligne lange tynde 

 Syle, altfor fme og svage, og de gjøre ikke heller Forsøg 

 paa at bide; tvertimod søge ogsaa de ligesom Arbeiderne 

 gjerne at skjule sig, og i deres Bevægelser ere de tem- 

 melig dorske. Snarere maa de betragtes som en Slags 

 »Officerer« eller »Hornblæsere«, der skulle give Signaler 

 eller lede Forsvaret; Kindbakkerne krumme sig ganske jævnt 

 indad henimod Spidsen, og man seer dem i Virkeligheden 

 ofte stemme Spidserne mod hinanden, og derpaa lade 

 dem pludselig krydse hinanden , hvorved der høres et 

 tydeligt Knæk, ja selv efter at de ere komne ned i Spi- 

 ritusglasset seer man denne Bevægelse og hører denne 

 Lyd endnu i nogen Tid, indtil de dø*). 



De kjønnede Former, Hannerne og Hunnerne, ere, som 

 de i Regelen pleje at være, de største af alle, men dog 

 ikke længere end omtrent 4'"; de have Vinger ialfald til 

 visse Tider af Aaret, og Øjne, thi de skulle ud af Boligen 

 for i en kort Tid, nemlig paa Parringsdagen, at tumle sig 

 i Luften; de ere ogsaa mørkere af Farve. Begyndelsen 

 af Regntiden, navnlig Novembermaaned, er Parringstiden ; 

 saaledes bemærkede jeg, at de svæTmede i Lagoa Santa 



*) Lignende Former med lange Kindbakker ere ogsaa kjendte hos andre 

 Arter, og man har iagUaget, at en Art i Surinam bruger dem som 

 et Slags Springstokke, hvormed Dyrene pludselig kunne flytte sig 

 fra et Sted langt bort til et andet. Jeg har ikke seet noget Saa- 

 dant hos den her nævnte, men kun hørt den frembringe den 

 omtalte Larm 



