207 



tilbage, der let og uformodet styrter sammen. Næsten 

 intet Træ modstaaer deres Kindbakker, kun det jernhaarde 

 Arueira skulle de ikke kunne fortære. Alle andre Gjen- 

 stande, som ikke ere Metal, Sten eller Glas, ere udsalte 

 for deres Angreb — ja selv saadanne kunne mere eller 

 mindre beskadiges, idet de omgives af fugtige Lerpartikler 

 og ruste eller anløbe. Staaer en Gjenstand hen i længere 

 Tid uden Opsyn, kan man, især naar den umiddelbart 

 staaer i Berøring med Jorden , være vis paa at finde den 

 ødelagt, og det er derfor en af Nødvendigheden paatvungen 

 og almindelig efterfulgt Skik, at Kister, Kufferter o. desl. 

 maa hæves op fra Jorden paa smaa Bænke eller under- 

 lagte Træstykker; thi i saa Tilfælde komme »Cupim'erne" 

 vanskelig til dem. Skaden, som disse Mørkets Væsener 

 kunne afstedkomme, kan være umaadelig; Nytten, som 

 de yde, er derimod vistnok ingen. 



Vende vi os til de lavere Hvirveldyr, da er den første 

 Klasse, som vi træffe paa, Krybdyrenes. Thi ikke har 

 jeg nogensinde fundet Padder eller deres Larver i de 

 Bromeliacé-Buske, der findes paa Campos, saaledes som i 

 dem, der voxe som uægte Snyltere paa Skovenes Træer, 

 og som altid gjemme smaa Vandforraad mellem deres 

 Blade. løvrigt træffe vi ogsaa blandt Krybdyrene selv kun faa, 

 som udelukkende tilhøre Campos. Den store graa Jord- 

 leguan med den sorte Halskrave (Tropidurus torqua- 

 tus), der er saa almindelig overalt i Brasilien, finde vi 

 ikke saa sjeldent i de tættere Cerrader, især hvor disse 

 have indblandede Skovplanter og mere have antaget Charak- 

 teren af Krat; den holder sig dog ellers først og fremmest 

 til menneskelige Boliger, hvor den boer under Tagene og 



