222 



Ubevægelig bliver den siddende og seer forundret paa os, 

 lader os endog komme ganske nær, saa vi med en Sten 

 eller Jordklump let kunne dræbe den, ja saa man næsten 

 kan lage den med Hænderne. Ved sit i Forhold til Krop- 

 pen meget store Hoved og sit røde Næb ser den høist 

 besynderlig ud, og den opfører sig i det Hele taget saa 

 dumt, at Brasilianerne ret passende have givet den Navn 

 af »Joao tollo« eller »dumme Hans«. Dens Næring er 

 Insekter. 



Af de andre Klattrefugle mangle Gjøgenes, Tukanernes 

 Trogon'ernes og Papegøjernes Familier i de egentlige Cara- 

 pos; thi de i Brasilien saa almindelige sorte Ani'er (Gro- 

 tophaga-Arter) holde sig mest til Skovkrat og Plantager. 

 Trogon'erne og Papegøjerne holde sig ogsaa fortrinsvis til 

 Skovene, og lokkes kun en sjelden Gang af et og andet 

 frugtbærende Træ ud paa Markerne. Derimod have Spæt- 

 ternes talrige brogede Familie en for Campos ejendomme- 

 lig og mærkelig Repræsentant i Campos-Spætten (Pi- 

 cus camp es tris), der ved sit gjennemtrængende Skrig 

 snart vil tiltrække sig vor Opmærksomhed paa en Van- 

 dring gjennem Campos. Den er i mange Henseender en 

 mærkelig Fugl. Spætterne ere jo ellers temmelig usel- 

 skabelige Fugle, der ensomt færdes omkring i Skovene, 

 altid undersøgende Træstammerne, og med stive Manerer 

 løbe opad disse, idet de hamre løs med deres kiledannede 

 Næb; men Camposspætten sees altid i smaa Selskaber 

 paa tre, fire, fem eller maaske endogsaa flere Individer. 

 Den er mere sky end de andre Spætter ; thi medens 

 disse ére saa fordybede i deres entomologiske Studier, at 

 de ikke agte paa et Menneskes Nærmelse eller i det 

 Højeste blot flytte om paa den modsalte Side af Stammen, 

 er denne meget aarvaagen, og kun med Møje kommer 



